18 
vissa trakter, ss. Savolaks. Till de anmärkningsvärdare dif- 
ferenserna i floran skall jag längre fram återkomma. 
Skall man på grund af floran bestämma Finlands na- 
turhistoriska gräns österut, framställer sig först frågan: huru 
långt sträcker sig den finska vegetationen: d. v. s. den ve- 
getation som i allmänhet karakteriserar landet ?)? Går den 
ig a fram ända till den geografiska gränsen, eller öfverskrider den 
ss densamma? Det förra antaga vi för gifvet, åtminstone hvad 
landets mellersta och sydliga ?) del vidkommer; huruvida fal- 
let är detsamma med det sednare förhållandet, framgår ge- 
nom en jemförelse mellan Finland och de angränsande de- 
larna af Ryssland, hvilka utgöras af ryska Karelen och ryska 
Lappmarken. Det ligger dock utom området för denna upp- 
sats att till undersökning företaga vegetationsgränsen i sin 
helhet, utan skola vi nu närmast hålla oss till den straxt 
norr om Ladoga vidtagande, mellan 62?—64? n. 11. befintliga 
delen deraf. sådan den framgår af en jemförelse af Onega- 
Karelen och motsvarande trakter af Finland. För att nem- 
ligen något säkert resultat skall ernås, bör denna jemförelse 
ske med någotsånär likstälda områden. Den kan af lätt in- 
sedda skäl ej anställas t. ex. mellan Onega-Karelen och Fin- 
land i dess helhet, ej heller med någon tillfällig del deraf, 
utan blir det nödigt att här uppsöka ett med Onega-Karelen 
eqvivalent område, d. v. s. öfverensstämmande med detsamma 
till naturförhållanden och främst med klimatet, eller närmare 
antydt, det bör ligga inom samma växtgeografiska region 
som ifrågavarande provins. 
Onega-Karelen är, ss. ofvan anförts, belägen mellan 
61949—63!/,2 n. Il. Under samma bredd vore således i Fin- 
3 fevämmingen finsk vegetation torde ae vara något oegentlig, men 
användes här och framdeles för enkelhetens skull. 
?) Några undantag gifvas dock på denna sträcka. 
