94 
serna kring boningarne allmänt intagande Melandrium pra- 
tense och Sonchus arvensis, trakten en mer österländsk an- 
strykning. Af lokaler, i hvilka man ej kan spåra afvikelser, 
återstå således endast myrarne och en del af skogarne, d. 
v. s. ståndorter, som nästan öfverallt i Finland eller Skandi- 
navien torde förete en temligen konstant vegetation. Till 
slut må äfven anmärkas att de anförda afvikelserna icke i 
lika grad framträda på alla orter, utan att det äfven gifves 
trakter, som i hög grad likna norra Karelen. 
Att en ansenlig del af de egendomligheter, som vegeta- 
tionen här visar, måste tillskrifvas jordmånens beskaffenhet - 
och förnämligast dess tillgång på kalk och deraf framkallade 
bördighet är otvifvelaktigt. Å ena sidan varsnar man nem- 
ligen ätt dessa skiljaktigheter märkbarast framstå å de bör- : 
digare och kalkrikare orterna och i mindre grad framträda ; 
i de andra trakterna; å andra sidan finner man många öf- 
verensstämmielser med de orter i Finland, hvarest kalken är ; 
: 3 
rådande, t. ex: i Ruskiala. Och likheten med norra Ryssland 
måste i väsentlig grad äfven bero på denna omständighet. 
Men de betydande differenser, som just förefinnes mellan 
Ruskiala och Onega-Karelen, tyda bl. a. äfven derpå, att jord- 
månens beskaffenhet ej uteslutande framkallat dessa skiljak- 
tigheter i vegetationen, utan måste äfven andra orsaker och 
deribland främst teémperatur-förhållandena, varit verksamma. 
Innan vi dock närmare beröra dessa omständigheter vilja vi 
framhålla alla differenser, som med hänsyn till arterna äro 
rådande mellan Onega-Karelen och motsvarande delar af 
Finland !) och till en början framställa dem under följande 3 
rubriker: 
!) För erhållande af kännedom om arternas förekomst och Re 
inom detta område, har jag begagnat mig af saml ingarne i Universitets fin- 
ska museum äfvensom alla tillförlitliga i tryck meddelade äldär, nemligen 
FRE TES FAP SE ee FENRIR RAL SIN er 2, PS ES SSD JON SIE AN SST ORG 
PIERRE TSE EA SES ON NIUE 
ERT ER 
äl PRE EG 
