103 
verna (teml. allm. ställvis), Gentiana campestris [och Hyperi- 
cum perforatum] spridda samt Ribes alpinum (r.); möjligen 
kunde man räkna hit äfven Viscaria vulgaris. Med undan- 
tag af hafstrandsväxterna, finnas för öfrigt närmast kusttrak- 
ten några få sällsyntare arter, hvilka saknas eller sparsam- 
mare uppträda längre österut (Juncus effusus, Spergula Mo- 
risoni, Solanum dulcamara samt kanhända en och annan till, 
äfvensom några ruderater). Å andra sidan inträffar åter det 
motsatta förhållandet, nemligen att nordgränsen för några 
ostligare arter småningom sjunker mot vester. De förnämsta 
sålunda uppträdande arterna äro Leontodon hispidus, Centau- 
rea phrygia, (C. scabiosa) och Gallium mollugo, hvilka först 
sällsynt börja visa sig i sydvestra delarne af landet, anträffas 
i de inre sydligare trakterna, t. ex. södra Tavastland, mer 
eller mindre allmänt samt stiga mot norr och tilltaga i mängd 
österut; i norra Savolaks äro de ännu sparsamma, men redan 
i norra Karelens sydliga del ganska allmänna. Något ostli- 
gare börjar en fjerde icke mindre anmärkningsvärd art, Picris 
hieracioides, att visa sig och uppträder sedan ungefär på lika 
sätt som de föregående, men är dock mindre allmän; på 
enahanda sätt som de förstnämnda anträffas äfven Gentiana 
amarella. och <Egopod. podagraria (?), Melampyrum nemo- 
rosum (r.). Samma förlopp visa sedan mer söderut åtskil- 
liga andra arter, ss. Pinguicula vulgaris, Aquilegia, Poly- 
gala amara, P. vulgaris, Draba nemorosa, Campan. rapun- 
culoides, hvilka dock ej nå norra Karelen eller beröra blott 
dess- sydligaste del; i Onega-Karelen  fortfara dessa liksom 
alla föreg. att både stiga och blifva talrikare jemte flere 
andra i Finland ännu sydligare förekommande arter (Glyce- 
ria . spectabilis, m. fl.). Några arter synas i landets östra 
delar sjunka längre ned; hit höra Cornus suecica?) och Saxi- 
!) Finnes vesterut vid kusten, 
