110 
och 8. sällsyntare arter (16, 28, (292), 30, 34, 38, 42, 49). 
Slutligen uppträda i Onega-Karelen många arter vida talrikare, 
nemligen 16 allmänna (62—66, 68, 69, 72—-74, 80—83, 93—95) 
och 2 mindre allmänna arter (61, 70); hit kunde äfven hänföras 
Rosa karelica, Polygala amara (och Aconitum septentrionale). 
Af den senare gruppen tillhörande växter gifvas motsvarande 
kategorier till de nyss anförda, nemligen 2 sällsyntare (3, 6) 
som saknas i hela Finland, 7 likaledes sällsynta (18, 19, 27,29, 
31, 36, 44) hvilka ej förekomma i motsvarande trakter i Fin- 
land och slutligen 10 mest allmänna arter, söm sparsammare 
der uppträda. (56—-58, 71, 18, 84, 88—92). Atti dessa approxi- 
mativt uppgjorda kalkyler, åtskilliga fel måste insmugit sig är 
sjelffallet; emellertid torde de dock ej vara af svårare art 
och böra i sådan händelse ej heller synnerligen inverka på 
lösningen af Onega-Karelens ställning till Finland. : 
Till dessa nyss berörda egendomligheter i Onega-Ka- 
relens flora komma ännu den ofvan framhållna sammanbland- 
ningen af nordliga och sydliga växter äfvensom den anmärk- 
ningsvärda, skarpa vestliga begränsning, många arter förete. 
Tager man i betraktande alla de skiljaktigheter, som med 
hänsyn till de enskilda arterna råda emellan Finland och 
Onega-Karelen, kommer man till samma resultat som vid 
jemförandet af ståndortsvegetationen, nemligen att de diffe- 
renser, som i Finland stå att uppdagas mellan. de östra och 
vestra delarne äro, med ett par undantag, mindre betydande 
eller åtminstone ej så påtagliga, som emellan sistnämnda 
land och Onega-Karelen.. De största förändringarne i florat 
inom det af oss utstakade och med Onega-Karelen jemför- 
bara området inträffa i de straxt norr om Ladoga belägna 
delarne af norra Karelen (hufvudsakligen inom Ruskiala) och 
synas till ansenlig del vara beroende af vissa gynsamma, för 
Finland i allmänhet mindre vanliga lokalförhållanden. Dessa 
