114 
sakligen bestå af låga moar och ändlösa mossar, hvarföre 
man ej här kan vänta sig några märkbarare afvikelser från 
Finland. Likväl hafva äfven i dessa till största delen oun- 
dersökta nejder flere karakteristiska arter uppdagats, ss. Polyg. 
bistorta, Selinum tataricum, Cherophyllum Prescotii; nordli- 
gare äfven Lonicera coerulea samt vid Hvita hafvets strän- 
der några andra anmärkningsvärda arter, antydande att 
detta område förhåller sig till Onega-Karelen ungefär som 
Österbotten till mellersta Finland. Hvad slutligen den åter- 
stående delen eller ryska Lappmarken angår, har också detta 
land ansetts utgöra en del af det finska florområdet. Af N.I. 
Fellman's intressanta och förtjenstfulla arbete öfver dess 
flora 1) framgår likväl snarare att detta land intager ena- 
handa ställning till finska Lappmarkerna, som Onega-Kare- 
len till mellersta Finland och kan således ej räknas dit i 
samma mening, som de andra Lappmarkerna. Utan att ingå 
i någon närmare utläggning af saken vilja vi endast anföra 
att förhandenvarande område i många afseenden sluter sig 
till de rysk-karelska provinserna och kunde tillsammans med 
dem lämpligast anses bilda ett helt för sig, liksom Finland. 
med dess: provinser. 
Med anledning af det resultat, hvartill vi beträffande 
ifrågavarande landsträcka och särskildt Onega-Karelen nu 
kommit, uppstår åter frågan, hvilken ställning detta territo- 
rium bör anvisas; skall det anses utgöra en del af Nordryss- 
land eller Skandinavien eller kanske ett eget område för sig 
gentemot dessa länder? Dess geografiska läge och i förhål- 
lande till Skandinavien och Nordryssland ringa areal samt 
ännu mer dess fysiska naturbeskaffenhet och vegetation, som 
ej äger att uppvisa några mer framstående egendomligheter, 
S ses vasculares in Lapponia orientali sponte nascentes, H:fors 
1864 & 18 
