124 
dande afvikelser; på tvenne ställen afbrytes nemligen denna 
landsträcka af ansenliga naturskiljaktigheter, hvilka gå nästan 
rakt från vester till öster och utgöras af den redan förut 
(sid. 16) framhållna, Hvita hafvets och Onegas flodområden 
afskiljande - höjdsträckningen samt längre söderut af en vid 
dalgång, i hvilken Suojunjoki under sitt nedra lopp flyter. 
Genom dessa skiljaktigheter blir hela ryska Karelen äfven 
afdeladt i trenne fysiskt väl skilda provinser, neml. nordli- 
gast ryska Karelen (i inskränkt bemärkelse), hvarpå sedan 
följer Onega-Karelen (till Suoju-dalen) samt sydligast Olo- 
nets-Karelen. Den förstnämnda skall; enl. Sahlberg, till stor 
del utgöras utaf sterila, af mossar och lågmoar intagna mar- 
ker samt äga en mycket fattig, af ytterst allm. Cornus sue- 
cica mest utmärkt flora; vid Hvita hafvets stränder tillkomma 
dessutom några anmärkningsvärdare arter. Gränsen mellan 
nyssberörda provinser kommer att utgöras af anförda höjd- 
sträckning; en mindre afvikelse härifrån, hafva vi (sid. 15) 
dock tillåtit oss, i det ungefär på midten af denna sträcka 
Siesjärvi blifvit antagen till råskilnad, af orsak att trakterna 
straxt söderom denna sjö skola vara likartade med Onega- 
Karelen. För denna provins åter bildar Suoju-dalen i söder 
en naturlig gräns, hvilken lämpligast torde kunna närmare 
markeras genom Suoju-å ända till Soddjärvi; söderut häri- 
från vidtager Olonets-Karelen. Denna provins är öfvertäckt 
af ett mäktigt diluvial-lager (”Granitie Detritus?), bildadt 
mest af sand och grus och till stor del hvilande på en bädd 
af qvartz-sandsten (i östra delen, enl. Helmersen). Många 
af Onega-Karelens karakteristiska terrängförhållanden åter- 
finnas ej mer här; de talrika bergen och regelbundna da- 
larna, de långa och smala sjöarne saknas till större delen 
samt ersättas af åsar eller kullar af sand och grus och ett 
större antal åar samt några smärre sjöar; endast i östra 
