128 
Dessa ej ofruktbara marker hafva emellertid, liksom i Suo- 
järvi, genom ihärdigt och ofta upprepadt svedjande utarmats 
och äro på långa sträckor nästan uteslutande beväxta med 
ljung; der denna ännu ej hunnit tillräckligt utveckla sig och 
bekläda marken framskymta de hvita eller gråaktiga, nakna 
stenarne, med hvilka dessa höjder äro rikligen öfversålla 
och lemna ett sorgligt vittnesbörd öfver den skoni 
framfart hvarmed man här gått tillväga. Dessa marke 
bjuda dock mångenstädes goda betesplatser, på hvilka, 
spridda grässtrån, äfven flere örter (Convallaria majalis, 
Majanthemum, Rubus saxatilis, R. arcticus ete.) i mängd 
uppträda. De vidare dalarne äro intagna af myrar eller 
gungflyn och de smalare af kärr; af lundar finnes endast 
svaga spår. Dessa lokaler äga ungefär enahanda vegetation, 
som BSuojärvi trakten på liknande ställen; de der förekom- 
mande anmärkningsvärdare växterna (Lonicera, Rosa, Saus- 
surea) återfinnas till större delen också här. Ett stycke 
österut vidtaga de magra ödemarkerna, hvilka vi dock tills 
vidare skola förbigå och flytta oss några mil åt sydost till 
nejderna vesterom Säämäjärvi. Här möter man ett landskap 
af egendomlig konfiguration; hela trakten, ända från Savi- 
-. 
latseh, är intagen af tallösa, smärre, afrundade, mycket branta 
och steniga samt kala kullar och mellan dem befintliga 
smärre träsk eller försumpningar (mest öppna myrar och 
mossar). Nejden är ganska tätt bebodd och kullarna för 
det mesta afsvedjade eller intagna af åkrar. Några egen: 
domligare eller intressantare växter kunde jag på genom- 
resan här ej varsna. Längre österut vid Säämäjärvi försvinna 
dessa steniga och ganska växtliga kullar; istället uppträda 
höga, branta, tallbeväxta åsar eller spridda, kägelformiga 
kullar af grus eller lös sand jemte vidsträckta mossar och 
myrar. Här visade sig bl. a. Gypsophila muralis. Denna 
