131 
moarne uppträder tallen ensam eller med inblandad björk, 
smärre aspar och rönnar samt uppkommande gran; i förra 
fallet är vegetationen ytterst torftig och består mest af ljung 
och renlaf; i sednare händelsen åter litet rikare och utgöres 
af blåbärs- och lingonris jemte några örter (Trientalis, Ma- 
Jjanthemum och några andra). Försumpningarne äro till stor 
del kala och utgöras af mossar (delvis gungflyartade) och 
öppna myrar; talrikt anträffas äfven -vanliga myrar och kärr 
äfvensom ett och annat gungfly. BSjöarne och träsken äro 
talrika och för det mesta sterila samt innehålla, liksom i 
trakterna vester- och österut, rikliga förråder af jernmalm. 
Vegetationen inom detta område är ännu fattigare och en- 
formigare än i det vestra. 
Beträffande denna region i sin helhet må slutligen om- 
nämnas att af lundar här endast finnas svaga tillstymmelser; 
också ängarne äro ganska sparsamma och visa sig mest vid 
åstränderna; af Onega-Karelens bördiga fältbackar finnes 
knapt spår. Jemföres vegetationen i dessa områden med 
hvarandra, visar sig floran i det vestra ojemförligt fattigare 
och torde knapt uppgå till mer än 400 arter. Här saknas 
ej allenast en talrik mängd af Onega-Karelens (i inskr. be- 
märkelse) sällsyntare växter, utan äfven många af dess 
mer eller mindre allmänna arter, ss. Stratiotes, många Carex- 
och Potamogeton-arter, Orchis curvifolia, Cirsium oleraceum 
Picris, Aconitum, Polygonum bistorta m. fl., m. fl.; af träd- 
slagen saknas de anmärkningsvärdare utom klibbalen, som 
ännu sparsamt förekommer vid stränderna af Suojärvi; be- 
träffande de tvenne vigtiga buskarne Lonicera coerulea och 
Rosa karelica, så uppträder den förra endast vid BSuojärvi 
och kring Mökkö, den senare visar sig fastän mer sällsynt 
äfven på några andra orter. Bland mer karakteristiska arter 
återfinnas här, förutom de vid Suojärvi förekommande, all- 
2 
