far. 259 
nastunturi och enligt Malmberg äfven på Pallastunturit till- 
komma dessutom: Andromeda hypnoides, Diapensia lappo- 
nica, Ranunculus pygimeus, ”R. nivalis?, ”Cardamine belli- 
difolia?, ”Carex rigida”, ”Luzula arcuata”, ”L. spicata”, 
”Ozyria digyna” och ?”Dryas octopetala? (de två sistnämnde 
på Pallastunturit). Kryptogamvegetationen liknar i det h 
vudsakligaste den på de lägre fjällen söderom Kilpis järvi, pe 
hvarföre densamma tillsvidare kan förbigås. 
Tallregionen, hvilken i Hetta trakten torde vara bk 2 
utbildad, förefaller i jemförelse med granregionen, hvad na- 
turförhållandena i stort beträffar, vida enformigare. Stora, 
jemna moar med gles tallskog och någon inströdd björk 
eller ock skoglösa samt ofta öfversållade af rullsten, intaga 
en betydlig del af arealen. (Någongång anträffas äfven här 
ss. i granregionen vackra, slutna ungskogsbestånd 
moar tyckas vara renlafvens egentliga fäderne 
sällan på sträckor af miltal är marken helt och h öfve 
dragen af denna. Jemte renlafven uppträda dessutom yn 
nigt Stereocaulon paschale, Empetrum, Arctostaphylos offici- 
nalis och på öppnare ställen ljung, hvilken dock öfverträffas 
af Empetrum och närmare björkregionen likasom Ledum 
— Palustre helt och hållet upphör, Phyllodoce, åtskilliga Cla-' 
donicw, m. m., samt i något friskare skog, utom flere Pelti- 
gerce, lingon, odon och blåbär; allmänt Nephroma arcticum 
och N. expallidum. Denna sistanförda utmärkta art, hvilken 
inom björkregionen uppnår sin kulmination, trifves helst bland 
mossa i björk- eller björkblandad skog; någongång äfven på 
barare jord eller sten. 
På ”vaaror? och större inböldskgr finnes äfven ganska 
riklig tillgång. De högre antaga på spetsen här redan lägre 
fjällnatur: skog saknas eller utgöres af smärre gles björk 
och marken håller sig, liksom på fjällslätter, delvis ständigt 
i 
