214 
björkregionen ändrar sig förhållandet genast; hela nordvestra 
delen af området, eller det mellan Lätäseno och Könkämä 
elfvar befintliga territorium, är intaget af talrika smärre 
jordbeklädda, kullformiga fjällar, hvilka tilltaga i höjd ju mer 
man närmar sig Kilpisjärvi sjö, öster om hvilken flere nå en 
höjd af 3,000 å 4,000 fot”). De ansenligaste påträffar man 
i nordöstra hörnet och bland dem är Haldisako störst, mä- 
tande 4,235 fot öfver hafvet"). I den mån man närmar 
sig norska fjällryggen framträda på fjällen i dagen äfven 
bergväggar, hvilka mer söderut äro sällsynta och af obetyd- 
liga dimensioner, hvarjemte bergarterna i större mångfald 
visa sig. Jemna marker träffas här förnämligast vid elf- 
stränderna; i de inre delarna uppträda dessutom tvenne stora, 
milslånga myrslätter ”). Förutom sjelfva fjällen intager isyn- 
nerhet norrut en stor del af den högre belägna arealen fjällnatur 
(tundror). Nivån längs Könkämä elf stiger i denna trakt från 
omkr. 1,400 till något öfver 1.500 fot. Af öfriga höjdförhål- 
landen må anföras att de talrika höjder, hvilka längs norska 
gränsen i norr uppträda, variera från 2,000 till 1,400 fot 
och de i nordvest belägna från 2,500—4,000 fot. I tallregio- 
nen stiger nivån från omkr. 950 till 1,300 fot; de få här 
befintliga fjällartade höjderna öfverstiga föga 1,100 fot. Af 
orter inom granregionen är, enligt af ingen. P. W. Aurén 
verkstälda mätningar, som af hr lektor A. Blomqvist benä- 
get mig meddelats, Saari hemman vid Jerisjärvi beläget 883 
fot; fjällen Olostunturi 1,642,42, Keimiotunturi 2,117;26 och 
högsta toppen på Pallastunturit (Himelriiki) 2,889,16 fot öfver 
hafvet; fjället Ounastunturi, beläget på gränsen mellan gran” 
och tallregionen i södra Enontekis, nära råpunkten mot 
”) Enligt J. H. Juvelii karta, hvarifrån större delen här meddelade 
nivåförhållanden öfver denna del af Enontekis äro hemtade: 
"") Enligt gränsreglerings-kommissionens uppgifter. 
| 
| 
| 
