RE 
219 
af blott 4 sälls. nya arter och äfven dessa torde påträffas i 
barrskogsregionen; af arter som företrädesvis vegetera på ved 
af barrträd ha 3 sälls. antecknats på boningshus. På vide- 
och enrisbuskar finnas i fjällregionen qvar 2 allm. och 8 
spridda eller sälls. lafvar, af hvilka 2 (Platysma juniperinum 
och Lecidea cinnabarina) äro något allmännare än annorstä- 
des; dessutom hafva några i skogsregionen på stammar före- 
kommande lafvar här slagit sig ned på klippor eller jord. 
I skogarne på marken uppträda i granregionen 18 
mossor (6 allm., 3 spridda och 9 sälls.), hvilka alla, på 2 
sälls. arter när, finnas lika utbredda i tallregionen, äfvensom 
20 lafvar, deraf 12 äro allm., 5 spridda och 3 sälls.; också 
dessa växter förhålla sig öfverhufvud på samma sätt i tall- 
regionen; anmärkas bör dock att 2 betydande arter, Cladina 
alpestris och Nephroma expallidum samt möjligen äfven 
Peltigera scabrosa bli allmännare eller ymnigare. I björk- 
regionen äro försvunna 1 spridd och 2 sälls. mossor jemte 
det 2 allm. och 1 spridd bli sällsynta; endast 1 sälls. kom- 
mer i stället; af lafvar ökes Nephr. expallidum, hvaremot 3 
i barrsk. rikligen förekommande arter (Clad. erispata, CI. 
ecmocyna, Cl. alpestris jemte några andra) bli sparsammare. 
På lägre belägna platser i fjällregionen träffas af de ifråga- 
varande arterna qvar allm. 2 mossor och 4 lafvar, men alla 
i vida underordnad mängd, äfvensom sälls. 3 mossor och 7 
lafvar. 
Det har antagits som allmän regel, att de nordliga 
; trakterna äro lafvarnes egentliga fädernesland och att rike- 
domen på dessa växter, isynnerhet hvad individernas mängd 
beträffar, skulle utmärka dessa nejder från sydligare orter. 
Förhållandet gör sig dock gällande hufvudsakligen endast på 
de. torra och sterila marker, som äro öppna eller barrskog- 
bevuxna, hyartill, jemte klimatet, i betydande grad bidrager 
