286 
hvilka differenserna mellan de särskilda skogsregionerna ej 
tåla jemförelse, ehuru äfven här det negativa elementet, syn- 
nerligen i lägre fjälltrakter, är öfvervägande.  Eljest er- 
bjuda de inom barrskogsregionen befintliga fjällarne med sina 
enformiga och sterila naturförhållanden en vida tarfligare - 
flora än trakten kring Kilpisjärvi, om också vegetationens 
grunddrag öfverhufvud äro enahanda. Endast några få säll- 
syntare arter hafva här anträffats, hvilka ännu ej blifvit upp- 
dagade högre upp och en mer anmärkningsvärd art, Cetraria 
nigricans, synes vara allmännare, men i stället äga de sist- 
nämnde fjällen, som inneha en ansenligare höjd, mer om- 
vexlande ståndortsförhållanden och ligga nära intill norska 
fjällryggen, en: mängd arter (omkr. 40 mossor och 50 lafvar), 
som ej anträffats och till stor del ej heller torde komma att 
uppdagas på Muonio fjällen, samt bland hvilka en mängd an- 
märkningsvärda former finnas. Framhållas bör dock att det 
högsta fjället, Himelriiki på Pallastunturit, blef obesökt, ehuru 
denna topp till sin naturbeskaffenhet i öfrigt är likartad med 
de andra närbelägna fjällen och således ej heller till floran i 
någon märkbarare grad torde afvika från dem. 
Oberoende af ståndorterne vilja vi här vidare lemna en 
summarisk tabell öfver antalet och utbredningen af arterna i 
de olika regionerna. 
Allm. Spridda. Sälls. Summa. 
Granregionen: 
mossor 68 30 114 212. 
lafvar 91 46 104 SAT 
'Tallregionen: 
mossor Kål Ni 111 209, 
lafvar Sö 47 115 VAL 
Björkregionen: 
mossor — 61 28 97 186, 
lafvar 13 40 107 220: 
