Allm. Spridda. Sälls, Summa. 
Fjällregionen: 
mossor — 33 26 74 133, 
lafvar 59 20 109 188. 
Uti ofvanstående tal ingå underarter och åtskilliga sällsynta 
arter, hvilka väl ej blifvit påträffade, men med all säkerhet 
kunnat antagas förekomma, då de ej alltför sälls. anträffats 
både nordligare eller sydligare; sålunda har granregionen 
ökats med 21 mossor och 17 lafvar, tallregionen med 13 
mossor och 10 lafvar, björkregionen med 7 mossor och 4 
lafvar samt fjällregionen med 1 lafart. ”Tallregionen öfver- 
träffar granregionen med några arter; i sjelfva verket bör 
den sednare vara artrikare och beror det här framhållna 
resultatet troligen derpå, att de smärre formerna i tallregio- 
nen noggrannare insamlades. 
Enligt gammal praxis återstår ännu att framhålla de 
genom sällsynthet utmärkta arterna. Bland mossor innehåller 
efterföljande förteckning 4 förut obeskrifna arter, och 23 
andra för Finlands flora nya, af hvilka 4 då insamlingen 
skedde äfven voro nya för Skandinavien (Hypnum curvi- 
caule, H. trachypodium, Polytr. hyperboreum och Jungerm. 
rigida var. grandis). Angående de öfriga förtjena att sär- 
skildt omnämnas IHypn. enerve och Thedenia suecica, hvilka 
under trenne sednaste decennier ej återfunnits i Skandinåvien, 
samt Gymnomaitr. suecicum. Vidkommande åter lafvarne må 
omnämnas att jemte några nyskandinaviska omkr. 20 (inber. 
3 utom området) för vetenskapen nya arter, samtliga på en när 
af prof. W. Nylander allaredan beskrifna i tidskriften ”Flora”, 
här af mig anträffats äfvensom åtskilliga nya former. Många 
af dessa rariteter äro dock af föga vigt i växtgeografiskt 
hänseende; långt större betydelse härutinnan tillkommer ut- 
redningen af de allmänna arternas, ss. flere Sphågna, Hypna 
9. a., förekomst och utbredning ”). 
Se Akele . 
") I sammanhang härmed vilja vi fästa uppmärksamheten på det 
