425 
Achillea ptarmica L. Funnen af E: Lang på en sved nära 
Sillantaus. 
Erigeron Milleri Lund. Flerst. ehuru spars. på afsvedjade 
ställen, der äfven öfvergångar till gröfre former af 
E. acer ofta anträffas. 
Hieracium auricula L. Enligt anteckn. allm.; uppgiften är 
möjligen felaktig, enär hit sannolikt blifvit räknade 
smärre former af ”H. auricula var. majus? Auctt. 
Scand. p.p., som jemväl här är allm. och rätteligen 
pra ge föras till H. floribundum Auectt. ”). Den 
typiska auricula fanns dock bl. a. rikligen på en 
äbölestörtrng vid gamla kyrkan. 
H. suecicum Fr: På fuktiga ängar vid Sillantaus ete. i mängd. 
Blir dock här ej så stor och vacker som i södra 
Tavastland. 
Anm. Denna art, som på skandinaviska halfön 
synes vara mycket sälls. och af hvilken jag sett fullt 
typiska exx. endast från ett ställe i norra Sverige 
(exx. i H. N. XV, 11 har jag ej varit i tillfälle att 
taga notis om), har i sednare tider förenats med H. 
floribundum Wimm. (jmfr C.J. Lindeberg, Hierac. 
Seand. exsice. n:o 6, som dock ej hör till den äkta 
H. suecicum, och Hartm. Skand. Flora, X. edit., p. 19): 
Under tvänne sistförlidna somrar har jag i södra Ta- 
vastland, hvarest såväl H. suecium som floribundum 
AR Seand. äro allmänna, kunnat öfvertyga mig 
t dessa arter äro väl skilda och i ofvan 
tillstånd lätta att igenkänna. Af ifrågavarande arter 
gifvas dock former, som pressade äro i hög grad 
svåra att åtskilja, på grund hvaraf jemväl exx. af 
H. floribundum blifvit citerade för H. suecicum och 
tvärtom. Då emellertid Auctor sjelf godkänt bestäm- 
ningarne af talrika till honom öfversända exemplar, 
bland hvilka han dessutom förklarat några för fullt 
typiska och benämningen således otvifvelaktigt hän- 
") Emedan afsigten är att framdeles utförligare afhandla våra Pilo- 
selle, lemnas här om hithörande former endast några spridda notiser. 
