﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  26. 
  AFD. 
  III. 
  N:0 
  1. 
  21 
  

  

  pel 
  bay 
  ^^/s 
  1882. 
  Arten 
  är 
  på 
  Spetsbergen, 
  såvidt 
  vi 
  kunnat 
  

   iakttaga, 
  alltid 
  homogam, 
  i 
  motsats 
  till 
  hvad 
  fallet 
  är 
  i 
  Skan- 
  

   dinavien 
  (Axell) 
  och 
  Grönland 
  (Warming). 
  

  

  f. 
  unguiculata! 
  

   Kronbladen 
  bredt 
  omvändt 
  äggrunda 
  med 
  en 
  lång 
  (4 
  mm.) 
  

   och 
  smal 
  (0,5 
  mm.) 
  klo, 
  foderbladen 
  kortare 
  och 
  något 
  sma- 
  

   lare, 
  i 
  spetsen 
  vanligen 
  mera 
  rundade 
  (4 
  — 
  5 
  mm. 
  långa, 
  c- 
  

   1 
  — 
  1,5 
  mm. 
  breda) 
  än 
  hos 
  hufvudfor- 
  

   men, 
  der 
  de 
  äro 
  spetsiga 
  (6 
  — 
  7 
  mm. 
  

   långa, 
  2 
  mm. 
  breda), 
  samt 
  upp- 
  

   böjda 
  mellan 
  de 
  utspärrade 
  kron- 
  

   bladen 
  (tig. 
  6 
  och 
  7). 
  — 
  I 
  Van 
  Keu- 
  

   len 
  bay 
  anträffades 
  denna 
  sjnmer- 
  

   ligen 
  karaktäristiska 
  form 
  i 
  4 
  på 
  

   något 
  afstånd 
  från 
  hvarandra 
  väx- 
  

   ande 
  kraftiga 
  stånd 
  i 
  full 
  blom- 
  

   ning 
  d. 
  ''ji 
  1898 
  uti 
  nordsidans 
  mel- 
  

   lersta 
  dal, 
  ungefär 
  1 
  km. 
  frän 
  fjor- 
  

   den. 
  Pollen 
  fallgodt. 
  Ett 
  exemplar 
  

   af 
  en 
  öfvergångsform 
  till 
  hufvud- 
  

   arten 
  (hybrid?) 
  fanns. 
  Sågs 
  senare 
  

   äfven 
  vid 
  sydvestra 
  sidan 
  af 
  Van 
  

   Keulen 
  bay 
  {K. 
  (x. 
  Nathorst). 
  

  

  Fig. 
  ti. 
  Blomma 
  af 
  Dryas 
  oc- 
  

   topetala 
  f. 
  unguiculata, 
  Vi- 
  

  

  a 
  b 
  c 
  d 
  e 
  

  

  Fig. 
  7. 
  Dryas 
  octopetala. 
  a 
  och 
  b 
  kronblad 
  af 
  hufvndformen 
  a 
  från 
  Van 
  

   Mijen 
  bay, 
  b 
  från 
  stånd, 
  som 
  växte 
  tillsamman 
  med 
  f. 
  ungtiiculata; 
  c 
  kronblad, 
  

   e 
  foderblad 
  af 
  den 
  senare; 
  d 
  foderblad 
  af 
  hufvudformen. 
  Samtliga 
  figurer 
  Vi- 
  

  

  Saxifraga^ 
  hieraciifolia 
  W 
  äldst, 
  et 
  KiT. 
  

  

  Belsund. 
  I 
  Van 
  Keulen 
  bay 
  flerstädes, 
  såsom 
  nord- 
  

   sidans 
  mellersta 
  dal 
  (ett 
  individ 
  6,f. 
  cm. 
  högt, 
  blommande), 
  

  

  ^ 
  I 
  Busgens 
  lista 
  öfver 
  de 
  af 
  Kukenthal 
  vid 
  Whales 
  point 
  på 
  Stans 
  

   Foreland 
  insamlade 
  växterna 
  förekomma 
  arterna: 
  Saxifraga 
  alpina 
  L. 
  och 
  

   ^S. 
  hirsufus^ 
  L. 
  Enligt 
  meddelande 
  af 
  adj. 
  Th. 
  Krok 
  finnes 
  i 
  Linnés 
  skrifter 
  

   ingen 
  S. 
  alpina 
  beskrifven. 
  Jfr 
  sid. 
  28. 
  S. 
  hirsxita 
  är 
  en 
  på 
  Pyreueiska 
  halfön 
  

   och 
  Irland 
  (sällsynt) 
  förekommande 
  art, 
  som 
  aldrig 
  är 
  funnen 
  på 
  Spetsbergen. 
  

  

  