﻿24 
  ANDERSSON 
  O. 
  HESSELÄJAN, 
  SPETSBERGENS 
  KÄRLVÄXTFLORA. 
  

  

  form 
  med 
  krypande 
  skott 
  och 
  stora, 
  vida, 
  (ända 
  till 
  18 
  mm.) 
  

   blommor; 
  iSg. 
  8. 
  Den 
  vanligaste 
  blomformen 
  återgifves 
  i 
  fig. 
  

   9. 
  Den 
  förstnämda 
  är 
  artens 
  för 
  själfpollination 
  minst 
  utsatta 
  

   form, 
  alldenstund 
  märket 
  ligger 
  ungefär 
  1,5 
  mm. 
  öfver 
  stån- 
  

   darne 
  vid 
  deras 
  öppnande, 
  medan 
  det 
  hos 
  den 
  mera 
  smäblom- 
  

   miga 
  ligger 
  mer 
  eller 
  mindre 
  i 
  jämnhöjd 
  med 
  dem. 
  (Jfr 
  fig. 
  

   8 
  och 
  9). 
  Öfverhufvud 
  kan 
  om 
  arten 
  sägas, 
  att 
  blommorna 
  

   inom 
  det 
  af 
  oss 
  undersökta 
  området 
  i 
  sina 
  yngre 
  stadier 
  ära 
  

   tydligt 
  proterogyna, 
  medan 
  de 
  såsom 
  äldre 
  blifva 
  homogama, 
  

   dock 
  i 
  något 
  olika 
  grad 
  för 
  de 
  skilda 
  formerna. 
  Ståndarne 
  

   utföra 
  icke 
  under 
  blomningen 
  några 
  rörelser. 
  De 
  från 
  Bee- 
  

   ren 
  Eiland 
  undersökta 
  exemplaren 
  öfverensstämma 
  nära 
  med 
  

   den 
  af 
  Warming^ 
  lemnade 
  beskrifningen 
  af 
  exemplar 
  från 
  

   Nordkap. 
  Honung 
  bildas 
  ofta 
  i 
  riklig 
  mängd. 
  Något 
  sär- 
  

   skildt 
  pollenskydd 
  genom 
  kronbladens 
  hopböjning 
  vid 
  regn- 
  

  

  Fig. 
  8. 
  Fig. 
  it. 
  

  

  Fig. 
  8. 
  Blomma 
  Saxifraga 
  oppositifolia 
  f. 
  reptans. 
  Främre 
  kronbladet 
  

  

  borttaget 
  Vi- 
  Belsund. 
  — 
  Fig. 
  5). 
  Blomma 
  af 
  samma 
  art. 
  f. 
  pulvinata. 
  

  

  Främre 
  kronbladet 
  borttaget. 
  ^, 
  i. 
  Belsund. 
  

  

  Väder 
  eller 
  dylikt 
  finnes 
  lika 
  litet 
  hos 
  denna 
  som 
  hos 
  andra 
  här 
  

   lefvande 
  arter 
  af 
  släktet, 
  hvadan 
  blommorna 
  ofta 
  ses 
  fyllda 
  

   af 
  vatten. 
  Pollenkornen 
  förstöras 
  icke 
  af 
  rent 
  vatten, 
  utan 
  

   en 
  del 
  af 
  dem 
  utsända 
  efter 
  6 
  — 
  12 
  timmar 
  pollenslangar 
  

   och 
  bristning 
  af 
  korn 
  ses 
  aldrig. 
  — 
  Blomfärgen 
  växlar 
  dels 
  

   under 
  olika 
  åldersstadier, 
  dels 
  och 
  ej 
  obetydligt 
  hos 
  olika 
  

   färgformer. 
  Unga 
  blommor 
  ha 
  alltid 
  högre 
  färg; 
  på 
  Beeren 
  

   Eiland 
  t. 
  ex. 
  mörkt 
  violetta 
  (Lacouture, 
  Pl. 
  XII, 
  Vg 
  N„X 
  

   medan 
  den 
  hos 
  äldre 
  är 
  ljust 
  violett 
  (Pl. 
  XII, 
  V., 
  N,,). 
  På 
  

   Eders 
  ö 
  i 
  Belsund 
  iakttogs 
  å 
  andra 
  sidan 
  på 
  olika 
  individ, 
  

   bland 
  blommor 
  af 
  samma 
  ålder, 
  en 
  hel 
  serie 
  från 
  mörkt 
  vio- 
  

   lett 
  till 
  rent 
  hvitt 
  (Pl. 
  XII, 
  Vg 
  N,,; 
  V, 
  No; 
  V, 
  No; 
  V,, 
  No). 
  

  

  1 
  Bot. 
  Tidskr. 
  Bd. 
  26 
  (1888), 
  sid. 
  31. 
  

  

  