﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  26. 
  AFD. 
  III. 
  N:0 
  1. 
  41 
  

  

  Papaver 
  radicatum 
  Rotte. 
  ^ 
  

  

  Af 
  KtJKENTHAL 
  1889 
  anmärkt 
  på 
  flere 
  punkter 
  på 
  öst- 
  

   sidan 
  af 
  Spetsbergens 
  öar. 
  Bastian 
  öar 
  ne 
  »Nedrevaaginsel); 
  

   en 
  af 
  5 
  funna 
  fanerog-amer. 
  Barents 
  land. 
  Kap 
  Barth, 
  en 
  

   af 
  6 
  fanerogamer. 
  Stans 
  Foreland. 
  Whales 
  Point. 
  Stor- 
  

   fjorden. 
  Tertiärlokalen. 
  Ehuru 
  en 
  af 
  de 
  vanligare 
  växterna 
  

   kan 
  Ijäll 
  vallmon 
  dock 
  saknas 
  öfver 
  rätt 
  stora 
  områden, 
  men 
  

   uppträder, 
  där 
  den 
  finnes, 
  oftast 
  i 
  talrika 
  exemplar. 
  

  

  Blommar 
  från 
  slutet 
  af 
  juni 
  (»sista 
  dagarne» 
  Mossel 
  bay 
  

   1873, 
  21 
  6 
  IS96, 
  2^/6 
  1899 
  Advent 
  bay, 
  -'« 
  'e 
  1882, 
  \'i 
  1898 
  Bel- 
  

   sund). 
  I 
  full 
  blomning 
  torde 
  växten 
  i 
  medio 
  af 
  juli 
  stå 
  inom 
  

   hela 
  spetsbergsområdet, 
  äfven 
  på 
  ogynnsamma 
  lokaler. 
  Blom- 
  

   ningen 
  fortsätter 
  till 
  slutet 
  af 
  augusti 
  {'^^s 
  186'S 
  Goes 
  hamn, 
  

   ^^8 
  1898 
  Treurenberg 
  bay 
  några 
  få 
  blommor, 
  

   men 
  talrika 
  frukter, 
  Grey 
  Hook 
  sammalunda 
  

   ^^ 
  8 
  1898). 
  Frukt 
  torde 
  regelbundet 
  mogna 
  på 
  

   SjDetsbergen. 
  

  

  Blommorna 
  vexla 
  bet^^dligt 
  i 
  storlek, 
  från 
  

   25 
  — 
  52 
  mm. 
  (medeltal 
  af 
  12 
  mätningar 
  38 
  mm.), 
  

   och 
  färg. 
  Vanligen 
  är 
  densamma 
  gul, 
  stötande 
  

   i 
  grönt 
  (Lacouture, 
  Pl. 
  XVI, 
  J^ 
  VE,) 
  vid 
  krön- 
  ^.^ 
  .,^ 
  "papaver 
  

   bladens 
  bas 
  och 
  mot 
  dessas 
  öfre 
  del 
  öfvergäende 
  radicatum. 
  Blom- 
  

   i 
  hvitt. 
  Jämförelsevis 
  sällan 
  på 
  de 
  af 
  oss 
  be- 
  '^ 
  °^i 
  '^t'^^ 
  

  

  -L 
  reducerade 
  Kron- 
  

  

  sökta 
  punkterna 
  af 
  Spetsbergen, 
  men 
  ofta 
  på 
  blad. 
  Van 
  Keulen 
  

  

  Kung 
  Karls 
  land, 
  voro 
  blommorna 
  klart 
  svaf- 
  -^^ 
  *' 
  

  

  velgula 
  (fullt 
  motsvarande 
  färg 
  finnes 
  ej 
  i 
  Lacoutures 
  färg- 
  

   skala). 
  Ganska 
  ofta 
  träfi'as 
  blommor 
  med 
  kronbladen 
  starkt 
  

   reducerade 
  på 
  sätt 
  fig. 
  21 
  angifver. 
  Blomskaften 
  utföra 
  en 
  del 
  

   bland 
  den 
  arktiska 
  florans 
  arter 
  sällsynta 
  rörelser. 
  I 
  knopp- 
  

   stadiet 
  är 
  skaftet 
  nedåtböjdt, 
  ofta 
  tätt 
  tryckt 
  till 
  marken, 
  

   under 
  blomningen 
  vid 
  klart 
  väder 
  upprätt, 
  under 
  regn 
  nedåt- 
  

   böjdt, 
  h 
  var 
  vid 
  kronans 
  öppning 
  vändes 
  nedåt. 
  Härvid 
  komma 
  

   kronbladen 
  att 
  väl 
  skydda 
  blommans 
  inre. 
  Under 
  häftiga 
  

   regnskurar, 
  då 
  många 
  andra 
  växter, 
  såsom 
  Saxifraga 
  oppositi- 
  

   folia, 
  Dryas, 
  Ranuncuhis 
  sulpliureus 
  m. 
  fl., 
  ha 
  sina 
  blommor 
  

   fyllda 
  med 
  vatten, 
  är 
  PftjJrt^Tr-blommornas 
  inre 
  också 
  allde- 
  

   les 
  torrt. 
  Pollenkornen 
  äro 
  emellertid 
  äfven 
  motstands- 
  

  

  ^ 
  Jfr. 
  angående 
  namnet 
  Sv. 
  Murbeck. 
  Acta 
  Horti 
  Bergiani. 
  Bd. 
  "2 
  (1894), 
  

   X:o 
  5, 
  sid. 
  7. 
  

  

  