﻿14 
  ANDERSSON 
  O. 
  HESSELMAN, 
  SPETSBERGENS 
  KÄRLVÄXTFLORA. 
  

  

  mer 
  eller 
  mindre 
  violett, 
  glatt 
  eller 
  svagt 
  spindelväfshårig, 
  

   bladen 
  i 
  öfrigt 
  glatta. 
  Blomkorgar 
  c. 
  3,5 
  cm. 
  i 
  genomskär- 
  

   ning, 
  plana 
  eller 
  något 
  konkava, 
  slutligen 
  konvexa. 
  Blom- 
  

   mor 
  mörkt 
  äggnia, 
  kantblommor 
  1,75 
  — 
  2 
  mm. 
  breda, 
  på 
  ut- 
  

   sidan 
  med 
  ett 
  bredt 
  röd- 
  eller 
  blaviolett, 
  nedåt 
  svagare 
  band, 
  

   som 
  utlöper 
  i 
  de 
  tre 
  mellersta 
  tändernas 
  spetsar. 
  Stift 
  och 
  

   märken 
  saffransgula. 
  Holk 
  12 
  mm. 
  hög, 
  3,5 
  — 
  4 
  mm. 
  bred, 
  

   uppåt 
  något 
  vidgad, 
  vid 
  blomningen 
  svagt 
  hopdragen, 
  ljus- 
  

   grön 
  med 
  daggblå 
  anstrykning. 
  Ytterholk 
  fjällen 
  till- 
  

   tryckta 
  eller 
  svagt 
  frånstående, 
  de 
  yttre 
  c. 
  2 
  mm. 
  breda, 
  5 
  

   mm. 
  långa 
  med 
  (svagt) 
  böjda 
  sidor, 
  ganska 
  tydliga, 
  hvita 
  till 
  

   rödvioletta 
  hinnkanter, 
  tvärt 
  öfvergående 
  i 
  en 
  smal 
  brun- 
  

   violett 
  spets; 
  de 
  inre 
  ytterholkfjällen 
  1,5 
  mm. 
  breda. 
  6 
  mm. 
  

   långa 
  med 
  rakare 
  sidor 
  med 
  otydligare 
  hvita 
  eller 
  rödvioletta 
  

   hinnkanter 
  samt 
  småningom 
  afsmalnande 
  i 
  en 
  mera 
  trubbig 
  

   violettbrun 
  spets. 
  In 
  ner 
  holkfjällen 
  lineära, 
  10 
  mm. 
  långa, 
  

   1 
  mm. 
  breda 
  på 
  midten, 
  i 
  spetsen 
  hopdragna 
  till 
  ett 
  brun- 
  

   violett, 
  i 
  kanten 
  ofta 
  svagt 
  sargadt 
  bihang. 
  Frukten 
  2,5 
  

   mm. 
  lång, 
  omvändt 
  äggrundt 
  lancettlik, 
  blekt 
  terrakotta- 
  

   färgad 
  till 
  smutsigt 
  halmgul, 
  på 
  och 
  mellan 
  åsarna 
  med 
  

   uppåtriktade 
  utskott; 
  fruktsprötet 
  c. 
  3,26 
  mm.; 
  pappus 
  hvit. 
  

   Arten 
  uppträder 
  med 
  tvänne 
  mera 
  utpräglade 
  former: 
  

  

  a) 
  kantblommor 
  med 
  ett 
  upptill 
  blåviolett, 
  nedåt 
  gröngrått 
  

   band 
  pä 
  utsidan; 
  brämets 
  sidotänder 
  föga 
  längre 
  än 
  de 
  mel- 
  

   lersta 
  tänderna; 
  frukt 
  'mer 
  eller 
  mindre 
  terrakottafärgad. 
  

  

  b) 
  kantblommor 
  med 
  rödviolett, 
  nedåt 
  svagare 
  färgadt 
  band, 
  

   sidotänder 
  betydligt 
  längre 
  än 
  de 
  mellersta, 
  frukt 
  smutsigt 
  

   halmgul. 
  Mellanformer 
  mellan 
  nu 
  nämda 
  former 
  anträffas 
  

   sparsamt. 
  

  

  Alla 
  från 
  Spetsbergen 
  af 
  Dahlstedt 
  undersökta 
  exem- 
  

   plar 
  tillhöra 
  nu 
  beskrifna 
  art. 
  Den 
  finnes 
  på 
  Island 
  och 
  

   Grönland 
  samt 
  troligen 
  äfven 
  i 
  andra 
  delar 
  af 
  det 
  arktiska 
  

   området. 
  I 
  Sverige 
  är 
  den 
  funnen 
  i 
  Helsingland, 
  Härje- 
  

   dalen, 
  Ångermanland, 
  Jämtland, 
  Vesterbotten 
  och 
  Lappland, 
  

   i 
  Norge 
  på 
  Dovre 
  och 
  i 
  Valders. 
  Den 
  träffas 
  såväl 
  i 
  sub- 
  

   alpina 
  som 
  alpina 
  regionen 
  och 
  går 
  i 
  den 
  senare 
  ända 
  upp 
  

   till 
  kanten 
  af 
  snödrifvorna; 
  i 
  den 
  förra 
  lefver 
  den 
  företrädes- 
  

   vis 
  på 
  fuktiga 
  eller 
  våta 
  lokaler. 
  

  

  Blommar 
  från 
  midten 
  af 
  juli 
  {^^/i 
  1898 
  Kap 
  Thordsen) 
  

   till 
  långt 
  fram 
  i 
  augusti 
  {-^/s 
  1882 
  Mimers 
  dal) 
  samt 
  sätter 
  

   troligen 
  mogen 
  frukt 
  (-" 
  » 
  1882). 
  De 
  af 
  oss 
  vid 
  Kap 
  Thordsen 
  

  

  