﻿12 
  ANDERSSON 
  O. 
  HESSELMAN, 
  SPETSBERGENS 
  KÄRLVÄXTFLORA. 
  

  

  beskrifning 
  utom 
  med 
  afseende 
  pa 
  h341ets 
  utseende. 
  På 
  Spets- 
  

   bergsexemplaren 
  är 
  kantblommornas 
  tunglika 
  bräm 
  vida 
  

   mera 
  utveckladt, 
  i 
  de 
  hanliga 
  korgarne 
  platt 
  och 
  betydligt 
  

   längre 
  än 
  stiftet 
  (jfr 
  fig. 
  1 
  här 
  med 
  Lindmans 
  51 
  C. 
  tafl. 
  IV), 
  

   i 
  de 
  honliga 
  tillbaböjdt 
  och 
  tvåklufvet 
  (fig. 
  2; 
  Lindmans 
  fig. 
  

   51 
  F. 
  visar 
  en 
  nästan 
  helt 
  brämlös 
  blomma). 
  Hankorgarne 
  

   äro 
  ljust 
  rödletta, 
  brämet 
  hos 
  kantblommorna 
  hvitt 
  eller 
  rod- 
  

   violett 
  (Lacouture 
  Pl. 
  XIII, 
  R.^ 
  V-j,,, 
  N,,,,); 
  hankorgarne 
  äro 
  

   något 
  starkare 
  färgade. 
  

  

  Det 
  underjordiska 
  systemet 
  hos 
  arten 
  består 
  af 
  i 
  mossan 
  

   eller 
  leran 
  krypande 
  skott 
  med 
  under 
  flere 
  år 
  fortgående 
  mo- 
  

   nopodial 
  tillväxt. 
  Bladställningen 
  på 
  dessa 
  skott 
  är 
  ursprung- 
  

   ligen 
  V2, 
  men 
  genom 
  en 
  olikformig 
  utveckling 
  af 
  bladfoten 
  

   förskjutes 
  denna 
  och 
  ett 
  dorsiventralt 
  skott 
  uppstår, 
  ur 
  hvars 
  

   bladveck 
  utgå 
  med 
  moderskottet 
  likartade, 
  horisontalt 
  stälda 
  

   sidoskott. 
  H 
  varje 
  skott 
  utvecklar 
  årligen 
  några 
  fa 
  i 
  storlek 
  

   efter 
  de 
  yttre 
  förhållandena 
  vexlande 
  örtblad, 
  hvilka 
  samla 
  

   näring 
  för 
  den 
  af 
  några 
  få 
  lågblad 
  omgifna, 
  kraftigt 
  utbil- 
  

   dade 
  vinterknoppen. 
  På 
  sidorna 
  och 
  undersidan 
  af 
  underjords- 
  

   skotten 
  utvecklas 
  särskildt 
  vid 
  nodi 
  talrika 
  långa 
  rötter 
  (fig. 
  

   4), 
  hvilka 
  nästan 
  lodrätt 
  nedtränga 
  i 
  underlaget. 
  Nu 
  be- 
  

   skrifna 
  vegetativa 
  system 
  ger 
  naturligen 
  möjlighet 
  till 
  en 
  

   ganska 
  rik 
  och 
  lätt 
  förökning 
  på 
  könlös 
  väg. 
  Då 
  förhållan- 
  

   dena 
  tillåta 
  blomning, 
  öfvergår 
  terminalskottet 
  till 
  floral 
  axel, 
  

   i 
  det 
  att 
  under 
  ett 
  första 
  är 
  en 
  af 
  talrika, 
  skyddande 
  låg- 
  

   blad 
  omgifven 
  blomstäliningsknopp 
  utbildas 
  (fig. 
  4); 
  denna 
  

   utväxer 
  följande 
  år 
  till 
  en 
  blomställning. 
  

  

  Taraxacum 
  croceum 
  Dahlst. 
  n. 
  sp. 
  

  

  Amanuensen 
  H. 
  Dahlstedt, 
  som 
  under 
  flere 
  år 
  företagit 
  

   ingående 
  undersökningar 
  af 
  och 
  odlingsförsök 
  med 
  de 
  nord- 
  

   europeiska 
  l^araxacum-tormema, 
  har 
  godhetsftillt 
  meddelat 
  

   oss, 
  att 
  Spetsbergs-formen 
  är 
  en 
  egen, 
  äfven 
  i 
  våra 
  fjäll- 
  

   trakter 
  förekommande 
  art, 
  väl 
  skild 
  från 
  T. 
  officinale, 
  till 
  

   h 
  vilken 
  art 
  nämda 
  form 
  förut 
  hänförts. 
  Denna 
  nj^a 
  art 
  har 
  

   han 
  benämnt 
  T. 
  croceum 
  och 
  har 
  å 
  densamma 
  lemnat 
  nedan- 
  

   stående 
  beskrifning. 
  

  

  Växten 
  är 
  rikbladig 
  med 
  vanligen 
  1 
  — 
  o 
  blomkorgar 
  på 
  

   lågböjda, 
  8 
  — 
  BO 
  ( 
  — 
  40) 
  cm. 
  langa 
  skaft. 
  Bladen 
  äro 
  utdraget 
  

   tunglika, 
  6 
  — 
  oO 
  cm. 
  langa, 
  ha 
  sin 
  största 
  bredd, 
  1 
  — 
  1,.") 
  cm., 
  

   vid 
  öfre 
  tredje- 
  eller 
  fjärdedelen, 
  svagt 
  partandade 
  till 
  djupt 
  

  

  