﻿BIHANU 
  K. 
  TILL 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  26. 
  AFD. 
  III. 
  N:0 
  1. 
  59 
  

  

  b 
  av 
  (Vahl, 
  1861 
  GoÉs); 
  Kobbe 
  bay 
  (Fries 
  1868); 
  Röde 
  

   bay 
  (Malmgren 
  1861); 
  Karl 
  XII:s 
  ö 
  (1898); 
  Storfjorden. 
  

   Tertiärlokalen 
  (1898). 
  

  

  Arten 
  blommar 
  rätt 
  sent 
  på 
  Spetsbergen, 
  i 
  allmänhet 
  

   troligen 
  från 
  midten 
  af 
  juli. 
  ebnru 
  enstaka 
  fall 
  af 
  tidigare 
  

   blomning 
  äro 
  kända 
  (-^-6 
  1899 
  Advent 
  bay, 
  '^^/i 
  1899 
  Röde 
  bay. 
  

   20/7 
  1864 
  Belsund, 
  23/7 
  1868 
  Beeren 
  Eiland, 
  23/7 
  1896 
  Isf 
  jorden, 
  

   2^7 
  1898 
  Prins 
  Charles 
  Foreland; 
  flertalet 
  af 
  dessa 
  exemplar 
  står 
  

   ännn 
  icke 
  i 
  fullaste 
  blom). 
  De 
  den 
  2^/6 
  1898 
  i 
  Storfjorden 
  in- 
  

   samlade 
  exemplaren 
  visa 
  ej 
  minsta 
  spår 
  till 
  knoppar, 
  ehuru 
  de 
  

   talrika 
  från 
  fjolåret 
  kvarsittande 
  blommorna 
  torde 
  göra 
  det 
  

   sannolikt, 
  att 
  individet 
  skulle 
  kommit 
  att 
  blomma 
  rikligt. 
  

   Blomningen 
  fortsätter 
  troligen 
  så 
  länge 
  temperaturförhållan- 
  

   dena 
  det 
  medgifva, 
  ty 
  20/3 
  1898 
  funnos 
  talrika 
  knoppar 
  på 
  

   Karl 
  XII:s 
  ö, 
  medan 
  frukt 
  knappast 
  börjat 
  utvecklas 
  och 
  

   de 
  under 
  1861 
  och 
  1868 
  års 
  expeditioner 
  i 
  augusti 
  (^" 
  « 
  1861 
  

   R.öde 
  bay) 
  insamlade 
  exemplaren 
  stå 
  ännu 
  i 
  rik 
  blomning. 
  

   Att 
  arten 
  sätter 
  mogen 
  frukt 
  pä 
  Spetsbergen 
  torde 
  vara 
  sä- 
  

   kert. 
  Fruktsättningen 
  synes 
  vara 
  ojämn, 
  men 
  materialet 
  är 
  

   alltför 
  ofullständigt 
  för 
  att 
  tillåta 
  några 
  säkra 
  slutsatser. 
  

  

  Arten 
  varierar 
  i 
  rätt 
  hög 
  grad. 
  I 
  allmänhet 
  synes 
  hårig- 
  

   heten 
  aftaga, 
  då 
  bladen 
  bli 
  mera 
  lancettlika 
  och 
  stammen 
  

   längre. 
  Dessa 
  former 
  närma 
  sig 
  något 
  var. 
  glabrmn 
  Retz., 
  

   men 
  blifva 
  aldrig 
  fullkomligt 
  glatta. 
  Den 
  i 
  detta 
  afseende 
  

   mest 
  anmärkningsvärda 
  formen, 
  som 
  är 
  oss 
  bekant, 
  insamlades 
  

   af 
  Hansson 
  vid 
  Kap 
  Boheman 
  1S96. 
  

  

  Former 
  med 
  bredare, 
  mera 
  elliptiska 
  blad 
  bli 
  i 
  allmänhet 
  

   ganska 
  täthåriga, 
  och 
  åtskilliga 
  af 
  dessa 
  kunna 
  med 
  samma 
  

   fog 
  som 
  en 
  del 
  skandinaviska 
  hänföras 
  till 
  var. 
  lanahim 
  Lam. 
  

   (Karl 
  XII.*s 
  ö, 
  Magdalena 
  bay). 
  Aldrig 
  äro 
  dock 
  på 
  Spets- 
  

   bergen 
  funna 
  de 
  med 
  tätt 
  filtludd 
  öfverdragna 
  former, 
  som 
  

   påträffas 
  här 
  och 
  hvar 
  på 
  Grönland 
  och 
  i 
  Skandinavien. 
  

   Öfverhufvud 
  taget 
  är 
  variationen 
  med 
  afseende 
  på 
  bekläd- 
  

   naden 
  vida 
  mindre 
  på 
  Spetsbergen 
  än 
  i 
  nyssnämnda 
  länder. 
  

  

  Cerastium 
  edmonstonii 
  (Wats.) 
  Murb. 
  & 
  OsTENF. 
  

   De 
  viktigaste 
  karaktärerna 
  äro 
  på 
  exemplar 
  från 
  Spets- 
  

   bergen 
  den 
  täta 
  tufningen 
  (taf. 
  4, 
  fig. 
  2), 
  föga 
  eller 
  icke 
  till- 
  

   spetsade 
  äggrunda 
  till 
  bredt 
  ovala, 
  håriga 
  blad, 
  äggrunda 
  

   eller 
  äggrundt 
  lancettlika, 
  nästan 
  alltid 
  örtartade 
  skärmblad, 
  

   äggrunda 
  till 
  äggrundt 
  lancettlika 
  foderblad. 
  

  

  