﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET. 
  AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  26. 
  AFD. 
  III. 
  N:0 
  1. 
  63 
  

  

  samlade 
  af 
  GoÉs 
  i 
  förra 
  hälften 
  af 
  augusti 
  1861 
  i 
  Kings 
  bay 
  

   och 
  Cross 
  bay, 
  och 
  af 
  oss 
  funnos 
  endast 
  ett 
  par 
  enstaka 
  blom- 
  

   mor 
  jämte 
  ung 
  frukt 
  den 
  -^ 
  s 
  1898 
  vid 
  Grey 
  Hook. 
  Från 
  

   Lovens 
  berg 
  föreligga 
  öfverblommade 
  exemplar 
  af 
  den 
  ^^/s 
  

   1861. 
  Det 
  senaste 
  oss 
  bekanta 
  blomningsdatum 
  är 
  -^s 
  1890 
  

   Cloven 
  ClifF. 
  

  

  Af 
  allt 
  att 
  döma 
  synes 
  sålunda 
  C. 
  alpinum 
  på 
  Spets- 
  

   bergen 
  vara 
  en 
  mera 
  senblomman 
  de 
  art, 
  medan 
  C. 
  cdmonstonii 
  

   och 
  dess 
  former 
  blomma 
  ej 
  obetydligt 
  tidigare 
  och 
  förr 
  af- 
  

   sluta 
  sin 
  blomning. 
  Fruktsättningen 
  synes 
  ske 
  ganska 
  regel- 
  

   bundet, 
  ehuru 
  troligen 
  mycket 
  sparsamt. 
  Tiden 
  för 
  den- 
  

   samma 
  är 
  oss 
  ej 
  närmare 
  bekant. 
  

  

  Till 
  sist 
  torde 
  möjligen 
  några 
  ord 
  böra 
  tilläggas 
  om 
  ar- 
  

   ternas 
  och 
  formernas 
  sannolika 
  ålder. 
  Cerastium 
  alpinum 
  

   torde 
  af 
  dess 
  vidsträckta 
  utbredning 
  att 
  döma 
  vara 
  den 
  

   äldre 
  formen, 
  troligen 
  präglacial. 
  Ur 
  denna 
  har 
  under 
  is- 
  

   tidens 
  senare 
  del 
  C. 
  edmonstonii 
  differentierat 
  sig. 
  Endast 
  

   genom 
  antagandet 
  af 
  denna 
  ålder 
  torde 
  den 
  nuvarande 
  geo- 
  

   grafiska 
  utbredningen 
  lata 
  förklara 
  sig, 
  ty 
  frånvaron 
  i 
  syd- 
  

   ligare 
  fjälltrakter 
  talar 
  mot 
  högre 
  ålder, 
  medan 
  den 
  vid- 
  

   sträckta 
  utbredningen 
  i 
  norra 
  Skandinavien 
  och 
  de 
  arktiska 
  

   länderna 
  ej 
  gerna 
  gör 
  det 
  möjligt 
  att 
  antaga 
  en 
  lägre. 
  Af 
  ven 
  

   var. 
  ccespitosums 
  utbildning 
  torde 
  ha 
  försiggått 
  mot 
  istidens 
  

   slut 
  att 
  döma 
  såväl 
  af 
  utbredningen 
  (Dovre 
  etc), 
  som 
  af 
  

   den 
  betydliga 
  olikhet 
  den 
  visar 
  med. 
  hufvudarten, 
  liksom 
  ock 
  

   den 
  relativt 
  stora 
  konstans 
  dess 
  karaktärer 
  äga. 
  Denna 
  är 
  

   så 
  stor, 
  att 
  växten 
  kanske 
  snarare 
  borde 
  betecknas 
  som 
  sub- 
  

   species 
  än 
  som 
  varietas. 
  En 
  sak 
  är 
  emellertid 
  påtaglig, 
  näm- 
  

   ligen 
  att 
  ur 
  var. 
  aespitosuni 
  i 
  postglacial 
  tid 
  och 
  alltjämt 
  fort- 
  

   går 
  en 
  formbildning, 
  som 
  inom 
  olika, 
  geografiskt 
  skilda 
  om- 
  

   raden 
  är 
  i 
  färd 
  med 
  att 
  skapa 
  nya 
  varieteter 
  och 
  arter. 
  

  

  De 
  iakttagelser 
  öfver 
  pollination 
  etc. 
  som 
  utförts 
  äro 
  

   icke 
  gjorda 
  med 
  hänsyn 
  till 
  den 
  ofvan 
  angifna 
  artbegräns- 
  

   ningen 
  utan 
  gälla 
  bägge 
  arterna. 
  Blommornas 
  storlek 
  växla 
  

   högst 
  betydligt, 
  från 
  9,5 
  — 
  14,o 
  mm. 
  (möjligen 
  olika 
  hos 
  de 
  

   tvänne 
  arterna) 
  i 
  vidd. 
  I 
  sexuelt 
  afseende 
  äro 
  blommorna 
  

   pa 
  Spetsbergen 
  antingen 
  hermafrodita 
  eller 
  honblommor; 
  dock 
  

   tinnes 
  genom 
  olikformig 
  reduktion 
  af 
  standarne 
  ofta 
  pa 
  samma 
  

   stånd 
  en 
  fullständig 
  öfvergångsserie 
  mellan 
  de 
  bägge 
  slagen. 
  

   Proterogyni, 
  homogami 
  och 
  proterandri 
  ha 
  iakttagits. 
  Själf- 
  

   befruktning 
  är 
  möjlig 
  i 
  alla 
  fullt 
  utvecklade 
  blommor, 
  däri- 
  

  

  