﻿4 
  HESSELMAN, 
  MYKORRHIZABILDNINGAR 
  HOS 
  ARKTISKA 
  VÄXTER. 
  

  

  Kort 
  historisk 
  öfversikt 
  af 
  mykorrhiza- 
  

   f 
  rågan. 
  

  

  Redan 
  länge 
  hade 
  det 
  varit 
  kändt, 
  att 
  inuti 
  sugrötterna 
  

   hos 
  vissa 
  fanerogamer, 
  särskildt 
  orcliideer 
  nästan 
  alltid 
  funnos 
  

   lefvande 
  svamphyfer, 
  då 
  Frank 
  (10 
  — 
  15) 
  genom 
  sina 
  vid- 
  

   sträckta 
  undersökningar, 
  men 
  kanske 
  mest 
  genom 
  djärfheten 
  

   i 
  sina 
  hypoteser 
  och 
  den 
  klarhet 
  och 
  skärpa, 
  hvarmed 
  dessa 
  

   uttalades, 
  väckte 
  ett 
  allmännare 
  intresse 
  bland 
  botanisterna 
  

   för 
  denna 
  företeelse. 
  Redan 
  år 
  1846 
  hade 
  nämligen 
  Reissek 
  

   (48) 
  beskrifvit, 
  hurusom 
  uti 
  rötterna 
  af 
  Gymnadenia- 
  och 
  Orchis- 
  

   arter 
  m. 
  fl. 
  svamphyfer 
  lefde 
  och 
  utvecklade 
  sig, 
  utan 
  att 
  dessa 
  

   tycktes 
  tillfoga 
  sin 
  värdplanta 
  någon 
  synbai- 
  skada, 
  och 
  1877 
  

   framkastade 
  Pfeffer 
  (45) 
  den 
  förmodan, 
  att 
  svamph^^ferna 
  

   möjligen 
  spelade 
  en 
  viss 
  roll 
  vid 
  växtens 
  näringsupptagande. 
  

  

  Ar 
  1878 
  redogjorde 
  den 
  danske 
  naturforskaren 
  P. 
  E. 
  

   Muller 
  (40) 
  för 
  sina 
  iattagelser 
  öfver 
  bokens 
  finare 
  sugrötter, 
  

   enligt 
  hvilka 
  dessa 
  ständigt 
  äro 
  omspunna 
  af 
  svamphyfer. 
  

   Några 
  år 
  därefter 
  skildrade 
  Kamienski 
  (30) 
  en 
  liknande 
  före- 
  

   teelse 
  hos 
  Mo>iotro2)a 
  hiipopithijs 
  L., 
  men 
  liksom 
  Pfeffer 
  åt- 
  

   nöjde 
  han 
  sig 
  ej 
  blott 
  med 
  konstaterandet 
  af 
  fakta, 
  utan 
  

   uttalade 
  äfven 
  den 
  tanken, 
  att 
  svampen 
  stod 
  i 
  en 
  symbiotisk 
  

   förbindelse 
  med 
  värdplantan. 
  

  

  De 
  i 
  dessa 
  och 
  några 
  andra 
  arbeten 
  framstälda 
  observa- 
  

   tionerna 
  och 
  uttalade 
  idéerna 
  tilldrogo 
  sig 
  ringa 
  uppmärk- 
  

   samhet 
  till 
  dess 
  Frank 
  (10 
  — 
  15) 
  i 
  en 
  hel 
  följd 
  af 
  arbeten 
  närmare 
  

   undersökte 
  denna 
  företeelse 
  och 
  dess 
  fysiologiska 
  betydelse. 
  

   Frank 
  kallade, 
  såsom 
  bekant, 
  organkomplexen 
  af 
  svamphyfer 
  

   och 
  rot 
  mykorrhiza 
  och 
  urskilde 
  tvänne 
  morfologiskt 
  olika 
  

   former 
  af 
  försvampade 
  rötter, 
  nämligen 
  den 
  ektotrofiska 
  

   mykorrhizan, 
  utmärkt 
  däraf 
  att 
  svamphyferna 
  bilda 
  en 
  särskild 
  

   slida 
  omkring 
  roten 
  och 
  intränga 
  emellan 
  cellerna 
  i 
  den 
  yttre 
  

   väf 
  nåden, 
  samt 
  den 
  endotrofiska, 
  hvilken 
  karaktäriseras 
  däraf 
  

   att 
  hyferna 
  lefva 
  inuti 
  rotens 
  celler. 
  Såväl 
  iakttagelser 
  i 
  

   naturen 
  som 
  äfven 
  några 
  kulturförsök 
  föranledde 
  Frank 
  att 
  

   söka 
  den 
  ektotrofiska 
  mykorrhizans 
  fysiologiska 
  betydelse 
  

   däruti, 
  att 
  svamphyferna 
  skulle 
  absorbera 
  humösa 
  ämnen, 
  

   hvilka 
  sedan 
  i 
  en 
  eller 
  annan 
  form 
  tillgodogjordes 
  af 
  värd- 
  

   plantan. 
  Angående 
  den 
  endotrofiska 
  mykorrhizan 
  hyste 
  han 
  

  

  