﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  26. 
  AFD. 
  III. 
  N:0 
  2. 
  5 
  

  

  en 
  helt 
  annan 
  uppfattning. 
  Mykorrhizan 
  vore 
  hos 
  dessa 
  

   växter 
  ett 
  slags 
  fångstorgan 
  för 
  svamphyfer; 
  inuti 
  cellerna 
  

   tillväxte 
  dessa 
  en 
  tid 
  för 
  att 
  sedermera 
  ätas 
  upp 
  af 
  sin 
  värd. 
  

  

  En 
  af 
  fullständighet 
  och 
  noggrannhet 
  präglad 
  historisk 
  

   framställning 
  af 
  rotsymbiosen 
  och 
  dithörande 
  frågor 
  lämnade 
  

   Sarauw 
  1893 
  uti 
  Botanisk 
  Tidskrift 
  (49), 
  men 
  då 
  sedan 
  hans 
  

   arbete 
  utkom, 
  många 
  undersökningar 
  på 
  detta 
  område 
  utförts 
  

   och 
  i 
  följd 
  häraf 
  åsigterna 
  om 
  mykorrhizans 
  natur 
  rätt 
  mycket 
  

   förändrats, 
  lämnas 
  här 
  en 
  redogörelse 
  för 
  de 
  senare 
  årens 
  

   litteratur 
  på 
  detta 
  område. 
  

  

  Det 
  är 
  hufvudsakligen 
  den 
  endotrofiska 
  mykorrhizan, 
  

   som 
  i 
  senare 
  tid 
  varit 
  föremål 
  för 
  botanisternas 
  undersökningar. 
  

   Sedan 
  Johow(28, 
  29)genom 
  sina 
  arbeten 
  öfver 
  humusväxternapå- 
  

   visat 
  flere 
  intressanta 
  drag 
  i 
  dessas 
  inre 
  byggnad, 
  hafva 
  sapro- 
  

   fy 
  terna 
  blifvit 
  omtyckta 
  objekt 
  för 
  anatomiskt-fysiologiska 
  

   undersökningar. 
  I 
  nästan 
  alla 
  dessa 
  arbeten 
  finner, 
  man 
  mer 
  eller 
  

   mindre 
  viktiga 
  upplysningar 
  angående 
  svamphyfers 
  förekomst 
  

   uti 
  rötterna, 
  såsom 
  hos 
  P. 
  Groom 
  (19), 
  Figdor 
  (8), 
  Holm 
  (23) 
  m. 
  fl. 
  

  

  Undersökningar 
  särskildt 
  rörande 
  den 
  endotrofiska 
  my- 
  

   korrhizans 
  anatomi 
  hafva 
  företagits 
  af 
  Mac 
  Dougal 
  (38, 
  39), 
  

   Grevillius 
  (18) 
  och 
  Janse 
  (27). 
  

  

  Den 
  sistnämnde 
  har 
  undersökt 
  växter 
  från 
  Javas 
  urskogar 
  

   och 
  beskrifvit 
  försvampade 
  rötter 
  hos 
  ett 
  stort 
  antal 
  arter, 
  

   tillhörande 
  flere 
  vidt 
  skilda 
  familjer. 
  På 
  grund 
  af 
  sina 
  under- 
  

   sökningar 
  uppställer 
  han 
  en 
  teori, 
  som 
  visserligen 
  kan 
  hafva 
  

   vissa 
  skäl 
  för 
  sig, 
  men 
  som 
  ännu 
  saknar 
  tillräckligt 
  experi- 
  

   mentelt 
  underlag. 
  Enligt 
  hans 
  uppfattning 
  är 
  den 
  endotro- 
  

   fiska 
  svampen 
  en 
  fakultativ 
  aerob, 
  som 
  intränger 
  i 
  värd- 
  

   plantans 
  väfnader 
  för 
  att 
  lefva 
  i 
  ett 
  medium 
  med 
  en 
  låg 
  

   syrehalt 
  och 
  som 
  till 
  en 
  del 
  närer 
  sig 
  af 
  värdens 
  kolhydrater. 
  

   Liksom 
  Bhizohium 
  i 
  leguminosernas 
  rotknölar 
  skulle 
  svampen 
  

   förmå 
  assimilera 
  luftens 
  fria 
  kväfve, 
  hvilket 
  sedermera 
  i 
  en 
  

   eller 
  annan 
  form 
  tillgodogjordes 
  af 
  värdplantan. 
  I 
  ett 
  en- 
  

   skildt 
  fall 
  har 
  hans 
  teori 
  till 
  vissa 
  delar 
  bestyrkts, 
  i 
  ty 
  att 
  

   NoBBE 
  och 
  HiLTNER 
  (53) 
  genom 
  kulturförsök 
  funnit, 
  att 
  mykor- 
  

   rhizan 
  hos 
  Fodocarpus 
  är 
  kväfvebindande 
  liksom 
  leguminosernas 
  

   rotknölar. 
  

  

  Frän 
  en 
  mera 
  histologisk 
  synpunkt 
  har 
  P. 
  Groom 
  upp- 
  

   tagit 
  raykorrhizafrågan 
  i 
  sina 
  undersökningar 
  öfver 
  Thismia 
  

   Aseroe 
  (Beccari) 
  (20) 
  och 
  har 
  därigenom 
  lyckats 
  göra 
  iakt- 
  

   tagelser 
  af 
  ett 
  allmännare 
  intresse. 
  De 
  i 
  rotbarkens 
  inre 
  

  

  