﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  26. 
  AFD, 
  III. 
  N:0 
  2. 
  13 
  

  

  svamphyfer 
  omslingrade 
  cellerna 
  är 
  nämligen 
  kärnan 
  kroma- 
  

   tinrikare 
  än 
  i 
  barkcellerna; 
  möjligen 
  tyder 
  detta 
  på 
  någon 
  

   lifligare 
  verksamhet 
  i 
  cellen, 
  men 
  då 
  denna 
  undersökning 
  för 
  

   öfrigt 
  icke 
  är 
  af 
  cytologisk 
  art, 
  vill 
  jag 
  icke 
  närmare 
  ingå 
  

  

  Fig. 
  1. 
  Salix 
  polai-is 
  Wahl. 
  

  

  Tvärsnitt 
  af 
  mykorrliiza. 
  Leitz' 
  Zeiclienocular. 
  Obj. 
  8, 
  sedan 
  för- 
  

   mingkadt 
  till 
  |. 
  — 
  ph. 
  hyfmantel, 
  ep. 
  epidermisceller. 
  

  

  på 
  denna 
  fråga. 
  Så 
  väl 
  epidermis- 
  som 
  barkceller 
  ega 
  talrika 
  

   och 
  ganska 
  stora 
  garfämnesblåsor 
  i 
  cellsaften, 
  och 
  i 
  afseende 
  

   på 
  dessas 
  mängd 
  och 
  fördelning 
  i 
  roten 
  finnes 
  icke 
  någon 
  

   väsentlig 
  skillnad 
  mellan 
  försvampade 
  och 
  oförsvampade 
  rötter. 
  

  

  Svamphyferna 
  äro 
  omkring 
  rotspetsen 
  mera 
  löst 
  förenade 
  

   med 
  hvarandra, 
  svampslidan 
  har 
  där 
  sin 
  tillväxtpunkt; 
  längre 
  

   tillbaka 
  pä 
  roten 
  bilda 
  de 
  en 
  pseudoparenkymatisk 
  väfnad. 
  

   Ifrån 
  hyfmanteln, 
  som 
  vanligen 
  är 
  af 
  svart 
  färg, 
  utgå 
  spar- 
  

   samma 
  fria 
  hyfgrenar; 
  dessa 
  äro 
  vanligen 
  försedda 
  med 
  

   «Schnallen 
  )-förbindelser. 
  

  

  Ifrån 
  denna 
  typ 
  afviker 
  den 
  långgreniga 
  mykorrhizan 
  

   icke 
  så 
  litet. 
  Hyferna 
  löpa 
  parallelt 
  med 
  roten, 
  bilda 
  sålunda 
  

   icke 
  någon 
  pseudoparenkymatisk 
  slida. 
  De 
  af 
  hyferna 
  om- 
  

   slingrade 
  yttre 
  cellerna 
  i 
  roten 
  äro 
  icke 
  hypertrofierade 
  eller 
  

   på 
  annat 
  sätt 
  till 
  sin 
  form 
  förändrade. 
  

  

  