﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  YET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND. 
  26. 
  AFD. 
  III. 
  N:0 
  2. 
  21 
  

  

  Luzula 
  arcuafa 
  SM.*confusa 
  Lindeb., 
  Älsine 
  ruhella 
  Wg., 
  Festuca 
  

   ruhra 
  L. 
  m. 
  Ii. 
  Någon 
  utomordentligt 
  rik 
  humusbildning 
  eger 
  ej 
  

   rum 
  på 
  dylika 
  lokaler, 
  men 
  rötterna 
  af 
  JDnjas 
  voro 
  dock 
  för- 
  

   svampade. 
  

  

  Liksom 
  hos 
  Polygonum 
  viviparum 
  L. 
  är 
  mykorrhiza-bild- 
  

   ningen 
  iios 
  Bryas 
  konstant 
  och 
  iakttages 
  hos 
  individ, 
  insamlade 
  

   i 
  de 
  mest 
  skilda 
  delar 
  af 
  artens 
  utbredningsområde. 
  Genom 
  

   granskning 
  af 
  i)r?/05-samlingen 
  i 
  riksmuseets 
  herbarier 
  har 
  

   förefintligheten 
  af 
  försvampade 
  rötter 
  konstaterats 
  hos 
  exemplar 
  

   från 
  nedan 
  anförda 
  lokaler. 
  

  

  Spetsbergen. 
  Recherche-bay 
  (1898 
  års 
  svenska 
  polar- 
  

   expedition) 
  och 
  Middle 
  Hook 
  i 
  Belsund 
  (A. 
  G. 
  Nathorst 
  1882), 
  

   Green 
  Harbour 
  (J. 
  A. 
  BjöRLiNGl890),Sassenbay 
  (A. 
  G. 
  Nathorst 
  

   1882), 
  Hecla 
  Cove 
  vid 
  Treurenbergbay 
  (1898 
  års 
  svenska 
  polar- 
  

   expedition). 
  

  

  Novaja 
  Senilja. 
  Matotschkin 
  schar 
  (O. 
  Ekstam 
  1890), 
  Sinus 
  

   Besimannaja 
  (F. 
  R. 
  Kjellman 
  och 
  A. 
  N. 
  Lundström 
  1875.) 
  

  

  ArJitisJca 
  Sibirien. 
  Jalmal, 
  Dicksons 
  hamn, 
  Irkajpij 
  och 
  

   S:t 
  Lawrence 
  bay 
  (F. 
  R. 
  Kjellman 
  1878 
  — 
  79). 
  

  

  Island. 
  Eskitjordur 
  (Strömpelt 
  1883), 
  Reykiavik 
  (E. 
  

   Warming 
  och 
  Th. 
  Holm 
  1882). 
  

  

  Nord-Europa. 
  Lapponia 
  ponojensis, 
  Orlow 
  (A. 
  Osw. 
  Kihl- 
  

   man 
  1889). 
  Lapponia 
  rossica, 
  Imandra, 
  Chibinä 
  (Hans 
  Hal- 
  

   linder 
  1883). 
  Norge. 
  Alsefjord 
  (Th. 
  M. 
  Fries 
  och 
  Sal. 
  

   Henschen) 
  och 
  Dovre, 
  Kongsvold 
  (G. 
  Rystedt 
  1892). 
  Sverige. 
  

   Lule 
  lappmark 
  (Andersson 
  1845); 
  Jämtland, 
  Storlien 
  (Ahlf- 
  

   vengren 
  1895), 
  Renfjället 
  (S. 
  P. 
  Ekman 
  1882 
  och 
  L. 
  M. 
  Neuman 
  

   1884), 
  Snasahögen 
  (C. 
  Lagerheim 
  1844) 
  och 
  Areskutan; 
  Härje- 
  

   dalen, 
  Skarffjället 
  (Strömfelt 
  1879) 
  och 
  Midtåkläppen 
  (K. 
  F. 
  

   Thedenius). 
  

  

  Mellersta 
  Europa. 
  Tyrolen, 
  Raxalpe; 
  Schweiz, 
  Vaud, 
  Jorat 
  

   900 
  m.; 
  Transsilvanska 
  bergen. 
  

  

  Södra 
  Europa. 
  Italien, 
  Apenninerna, 
  Ospedaletto. 
  

  

  Asien. 
  Altai 
  (Ledebour 
  misit 
  1832). 
  

  

  Inom 
  större 
  delen 
  af 
  Grönland 
  töreträdes 
  Dn/as 
  octopetaJa 
  L. 
  

   af 
  en 
  mycket 
  närstående 
  art 
  eller 
  kanske 
  förr 
  form, 
  B. 
  integri- 
  

   folia 
  M. 
  Vahl. 
  Exemplar 
  af 
  denna 
  växt, 
  insamlade 
  af 
  A. 
  G. 
  

   Nathorst 
  1883 
  vid 
  Ivsugigsok 
  vid 
  Kap 
  York, 
  egde 
  rikgreniga 
  

   mykorrhizor 
  med 
  m3'cket 
  tjock 
  hy 
  f 
  mantel. 
  

  

  Mindre 
  än 
  hos 
  Salix 
  polaris 
  Wahl. 
  och 
  Polygonum 
  vivi- 
  

   parum 
  L. 
  inverkar 
  försvampningen 
  förändrande 
  på 
  roten 
  af 
  

  

  