﻿BIHANG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  YET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  26. 
  AFD. 
  III. 
  N:0 
  2. 
  U 
  

  

  inskränkta 
  lokaler 
  med 
  en 
  mycket 
  frodig 
  vegetation 
  af 
  ett 
  

   50-tal 
  fanerogamer 
  och 
  med 
  ett 
  tjockt 
  hnmuslager. 
  

  

  Metmaskar 
  ock 
  insekter 
  blifva 
  i 
  de 
  nordligaste 
  delarne 
  

   sällsynta, 
  från 
  Spetsbergen 
  känner 
  man 
  intet 
  djurlif, 
  som 
  

   vid 
  mnllbildningen 
  kunde 
  spela 
  någon 
  roll. 
  Från 
  Grönlands 
  

   ljunghedar 
  omnämner 
  Warming, 
  att 
  han 
  förgäfves 
  sökt 
  efter 
  

   metmaskar, 
  ehuru 
  han 
  med 
  tanke 
  på 
  Mullers 
  undersökningar 
  

   haft 
  sin 
  uppmärksamhet 
  riktad 
  däråt, 
  och 
  Hartz 
  (21 
  p. 
  268 
  

   och 
  p. 
  305) 
  har 
  gjort 
  samma 
  erfarenhet 
  angående 
  videsnår 
  

   och 
  »Urteli:> 
  vid 
  Scoresby 
  sund 
  i 
  Ost-Grönland. 
  

  

  Lumbricider 
  saknas 
  dock 
  icke 
  alldeles 
  i 
  marken 
  i 
  hög- 
  

   arktiska 
  och 
  högalpina 
  trakter. 
  Konservator 
  Sparre 
  Schneider 
  

   i 
  Tromsö 
  har 
  muntligen 
  meddelat 
  mig, 
  att 
  han 
  funnit 
  met- 
  

   maskar 
  på 
  Flöjfjället 
  900 
  fot 
  öfver 
  skogsgränsen 
  tillsammans 
  

   med 
  en 
  vegetation 
  af 
  Salix 
  polaris 
  Wahl., 
  Salix 
  herbacea 
  L., 
  

   Ärnica 
  alpina 
  Olin 
  m. 
  fl., 
  och 
  på 
  SoUitind 
  i 
  Maalselven 
  

   har 
  forstmester 
  Xorman, 
  enligt 
  samma 
  meddelare, 
  gjort 
  en 
  

   liknande 
  iakttagelse. 
  G. 
  Eisen 
  (6 
  p. 
  958), 
  som 
  särskildt 
  studerat 
  

   Skandinaviens 
  oligochpeter, 
  omnämner 
  några 
  arter, 
  bland 
  dem 
  

   Lumhricus 
  ruhellus 
  Hoffm., 
  såsom 
  gående 
  ända 
  upp 
  till 
  snö- 
  

   gränsen 
  och 
  Stuxberg 
  har 
  på 
  Novaja 
  Semlja 
  under 
  expeditionen 
  

   1875 
  insamlat 
  en 
  mängd 
  landtmaskar 
  (se 
  Nordenskjöld, 
  A^egas 
  

   färd 
  kring 
  Asien 
  och 
  Europa, 
  del 
  I 
  pag. 
  141). 
  

  

  Emellertid 
  äro 
  förhållandena 
  i 
  högarktiska 
  trakter 
  särdeles 
  

   gynnsamma 
  för 
  bildandet 
  af 
  en 
  torfliknande 
  humus. 
  De 
  

   organiska 
  sönderdelningsprocesserna 
  försiggå 
  mycket 
  långsamt 
  

   och 
  orsaken 
  därtill 
  är 
  flerfaldig. 
  Somrarne 
  äro 
  kalla 
  och 
  

   korta, 
  djurlif 
  vet 
  i 
  jorden 
  är 
  relativt 
  fattigt, 
  och 
  bakterierna 
  

   äro 
  sparsammare 
  än 
  i 
  sydliga 
  trakter,* 
  Det 
  är 
  en 
  af 
  polar- 
  

   farare 
  ofta 
  gjord 
  iakttagelse, 
  att 
  de 
  under 
  vegetationsåret 
  

   utvecklade 
  skottdelarna 
  ofta 
  äro 
  omgifna 
  af 
  torra 
  blad 
  och 
  

   andra 
  vissnade 
  rester 
  från 
  föregående 
  somrar, 
  säkerligen 
  be- 
  

   roende 
  därpå 
  att 
  förmultningen 
  försiggår 
  ytterst 
  långsamt. 
  

   En 
  mycket 
  belysande 
  iakttagelse 
  i 
  detta 
  fall 
  meddelar 
  Kihl- 
  

   MAN 
  (33 
  pag. 
  6 
  — 
  7); 
  enligt 
  honom 
  finner 
  man 
  icke 
  sällan, 
  att 
  

   blomskaften 
  af 
  Finguicula 
  villosa 
  L., 
  ehuru 
  de 
  äro 
  af 
  en 
  mja^- 
  

   ket 
  späd 
  byggnad, 
  dock 
  kunna 
  ett 
  par 
  tre 
  år 
  sitta 
  kvar 
  på 
  

   växten. 
  Afven 
  på 
  mycket 
  torr 
  mark 
  kan 
  därför 
  äfven 
  en 
  

   ganska 
  sparsam 
  vegetation 
  gifva 
  upphof 
  till 
  humus 
  af 
  vex- 
  

   lande 
  mäktighet. 
  

  

  * 
  Jämför 
  Nyström 
  (43) 
  och 
  E. 
  Levin 
  (35). 
  

  

  