﻿10 
  J. 
  HULTING, 
  DALSLANDS 
  LAFVAR. 
  

  

  gick 
  i 
  allmänhet 
  flera 
  meter 
  upp 
  pa 
  stammarna, 
  ja 
  till 
  och 
  

   med 
  ut 
  pa 
  grenarna. 
  Afven 
  Feltigera 
  canina 
  och 
  Lobaria 
  

   herbacea 
  sågos 
  på 
  ett 
  och 
  annat 
  träd.^ 
  

  

  Bland 
  lafarter, 
  som 
  vid 
  Vågsäter 
  voro 
  allmänna 
  a 
  ifråga- 
  

   varande 
  träd, 
  kunna 
  nämnas 
  Acrocordia 
  genimata, 
  BiielUa 
  

   parasenia, 
  Graphis 
  scrijjfa, 
  Lecidea 
  elceocronia, 
  Operjraplia 
  

   herpetica 
  och 
  varia, 
  Parmelia 
  oUvacea, 
  physodes 
  och 
  saxatilis, 
  

   Lobaria 
  pnhnonaria 
  och 
  icke 
  minst 
  Thelotrema 
  lepadinum. 
  

  

  Mindre 
  allmänna 
  voro 
  Alectoria 
  jubata 
  och 
  sarmentosa. 
  

   Ärthonia 
  astroidea, 
  Inrida, 
  mediella 
  och 
  imnctiformis, 
  Cetraria 
  

   glauca, 
  några 
  Lecanora-a.Tter, 
  såsom 
  albella 
  och 
  siibfusca, 
  

   Lecidea 
  arceutina, 
  rubella, 
  stcnospora, 
  sph(eroides. 
  erythrophrea, 
  

   helvola 
  och 
  vernalis, 
  Ntphroma 
  Iccvigatum, 
  Odirolechia 
  palle- 
  

   scens, 
  Bamalina 
  farinacea, 
  Fertiisaria 
  communis, 
  lejoplaca 
  och 
  

   multipimda., 
  Segestria 
  chlorotica, 
  Sticta 
  scrobiculata 
  och 
  Usnea 
  

   barbata 
  f. 
  plicata. 
  

  

  Sällsynt 
  förekommo 
  Ärthonia 
  vagans 
  f. 
  macularis, 
  Cladonia 
  

   digitata, 
  Coniocybe 
  pallida, 
  Gyalecfa 
  fagicola, 
  Lecanora 
  sym- 
  

   mictera, 
  Lecidea 
  abbrevians, 
  acerina, 
  Arnoldiana, 
  atrosanguinea, 
  

   afroviridis, 
  globulosa, 
  rufidula 
  och 
  sphcerella, 
  Leptogium 
  lace- 
  

   rum, 
  Fannaria 
  triptophylla 
  (frucfifera), 
  Phlyctis 
  agelcea, 
  Physcia 
  

   obscura 
  och, 
  som 
  förut 
  är 
  sagdt, 
  Fyreniila 
  nitida. 
  

  

  Endast 
  på 
  bok 
  äro 
  här 
  anmärkta 
  Lecidea 
  inundata 
  f. 
  

   nigricolor, 
  BiatorelJa 
  ochrophora 
  {forma), 
  Opegrapha 
  atra. 
  

   Feltig 
  era 
  scufata 
  och 
  som 
  trädlaf 
  Lobaria 
  herbacea. 
  

  

  Därjämte 
  insamlades 
  exemplar 
  af 
  tvä 
  svampar, 
  växande 
  

   på 
  bok 
  här 
  vid 
  Vågsäter, 
  nämligen 
  den 
  på 
  bok 
  ej 
  ovanliga 
  

   Dichcena 
  faginea 
  (Pers.) 
  och 
  Stereum 
  hirsntum 
  (^Vild.). 
  — 
  

   Karsten: 
  Myc. 
  Fenn. 
  III, 
  p. 
  306. 
  

  

  Innan 
  vi 
  härefter 
  öfvergå 
  till 
  de 
  lafvar, 
  som 
  förekomma 
  

   på 
  särskilda 
  sten- 
  och 
  bergarter, 
  är 
  det 
  först 
  och 
  främst 
  

   nödvändigt 
  att 
  förutskicka 
  den 
  anmärkningen, 
  att 
  de 
  här 
  i 
  

   det 
  följande 
  lämnade 
  vegetationsbilderiia 
  endast 
  äro 
  utkast 
  

   och 
  följaktligen 
  ej 
  göra 
  anspråk 
  pa 
  att 
  fullständigt 
  utreda 
  

   laf 
  vegetationens 
  skaplynne. 
  De 
  äro 
  utarbetade 
  efter 
  anteck- 
  

   ningar, 
  som 
  gjorts 
  på 
  särskilda 
  ställen 
  inom 
  landskapet. 
  En 
  

   hvar 
  vet 
  också, 
  att 
  lafvegetationen 
  är 
  mycket 
  olika 
  pa 
  olika 
  

   lokaler. 
  Så 
  t. 
  ex, 
  tycka 
  en 
  del 
  lafvar 
  mera 
  om 
  ett 
  bergs 
  

   solöppna 
  sidor 
  än 
  dess 
  beskuggade, 
  andra 
  arter 
  trifvas 
  bättre 
  

  

  1 
  Se 
  Bot. 
  Not. 
  för 
  189'J, 
  p. 
  229—237 
  i 
  min 
  där 
  förekommande 
  uppsats 
  

   (Några 
  ord 
  om 
  Fayus 
  silvatica 
  L. 
  och 
  lafvegetatioueu 
  på 
  densamma). 
  

  

  