﻿18 
  J. 
  HUl.TINU, 
  DALSLANDS 
  LAFVAR. 
  

  

  Ad 
  Hattefjäll 
  prope 
  Vågsäter 
  (in 
  Valbo-Ryr) 
  ad 
  saxa 
  

   granitoidea 
  anno 
  1895. 
  

  

  Pilophorns 
  robnstus 
  är 
  i 
  vårt 
  land 
  känd 
  från 
  Herjedalen 
  

   (se 
  Th. 
  Fr. 
  Lich. 
  Scand. 
  p. 
  55) 
  och 
  Jämtland 
  (exemplar 
  från 
  

   sistnämnda 
  landskap 
  såg 
  jag 
  i 
  Upsala 
  Universitets 
  Bot. 
  Mu- 
  

   • 
  seum 
  1898). 
  Ifrågavarande 
  form 
  från 
  Dalsland 
  är 
  lågväxt, 
  

   ej 
  så 
  hufvudarten. 
  Så 
  t. 
  ex. 
  har 
  Upsala 
  Universitets 
  Bot. 
  

   Museum 
  exemplar 
  från 
  Trontjellet 
  i 
  Norge, 
  hvilka 
  ha 
  öfver 
  

   tre 
  cm. 
  höga 
  podetier. 
  

  

  4. 
  Lecanora 
  aceeptanda 
  Nyl. 
  (in 
  Flora 
  1879 
  p. 
  204). 
  In 
  

   rupibus 
  chloriticis 
  insulas 
  Henriksholm 
  bene 
  evoluta 
  et 
  fructi- 
  

   fera. 
  Se 
  mera 
  härom 
  i 
  Bot. 
  Not. 
  för 
  1891, 
  II 
  h. 
  pag. 
  83. 
  

  

  In 
  Flora 
  loco 
  citato 
  heec 
  descriptio 
  in 
  venitur: 
  »Thallus 
  

   pallidus 
  vel 
  pallido-cinerascens, 
  laevis, 
  tennis, 
  intequalis, 
  rimoso- 
  

   difFractus, 
  pro 
  magna 
  parte 
  papillis 
  mastoideis 
  (lat. 
  0,3 
  — 
  0,5 
  

   millim.) 
  conspersus, 
  intus 
  flavescens, 
  passim 
  subdispersus; 
  

   apothecia 
  badio-rufescentia 
  adnata 
  (låtit, 
  circiter 
  1 
  millim.), 
  

   margine 
  thallino 
  distincto 
  integro 
  (demum 
  flexuoso) 
  cincta; 
  

   sporee 
  8°® 
  ellipsoidese, 
  longit. 
  0,023 
  — 
  -^i 
  millim., 
  crassit. 
  O.oii 
  

   millim, 
  paraphyses 
  graciles, 
  hypothecium 
  incolor. 
  Jodo 
  gela- 
  

   tina 
  hymenialis 
  coerulescens, 
  dein 
  thecse 
  violacee 
  fulvescentes. 
  

  

  Nec 
  K, 
  nec 
  Ca 
  Cl 
  ulla 
  obvenit 
  reactio 
  thalli. 
  Spermatia 
  

   minutula, 
  longit. 
  0,ooi5 
  millim., 
  crassit. 
  0,0005 
  millim.» 
  

  

  5. 
  Blastenia 
  personata 
  mihi 
  n. 
  sp. 
  

  

  Crusta 
  obsoleta; 
  apothecia 
  biatorina, 
  minutissima, 
  sordide 
  

   pallida 
  (humida 
  pallidiora), 
  disco 
  primum 
  impresso, 
  dein 
  plana 
  

   1. 
  planiuscula; 
  epithecium 
  granulosura, 
  lutescens; 
  hypothecium 
  

   incoloratum; 
  sporse 
  8°^, 
  incoloratee, 
  polari-dyblastse, 
  ellipsoideje, 
  

   0,010 
  — 
  12 
  mm. 
  longpe, 
  0,oo5 
  — 
  s 
  mm. 
  crassiie. 
  

  

  Descr. 
  Apothecia 
  minutissima 
  (0,2 
  mm. 
  lata, 
  vulgo 
  mi-j 
  

   nora); 
  hypothecium 
  totum 
  incoloratum; 
  pars 
  centralis 
  excipulij 
  

   tenuis, 
  strato 
  gonidiali 
  imposita; 
  margo 
  proprius 
  bene 
  evolutus^J 
  

   crassus 
  (circiter 
  45 
  mm.); 
  thecium 
  incoloratum 
  1. 
  supernej 
  

   tenuiter 
  lutescens, 
  epithecio 
  granuloso, 
  lutescente; 
  paraphyses.] 
  

   distincttt, 
  graciles, 
  flexuosre, 
  incoloratte; 
  asci 
  inflato-clavati, 
  

   40 
  — 
  45 
  mm. 
  longi 
  et 
  10 
  — 
  12 
  mm. 
  crassi; 
  sports 
  8""', 
  incoloratae, 
  , 
  

   polari-dyblastte, 
  istmo 
  distincto, 
  0,oio 
  — 
  12 
  mm. 
  longte 
  et 
  0,oo5 
  — 
  a 
  

   mm. 
  crassse. 
  

  

  