﻿BIHAXG 
  TILL 
  K. 
  SV. 
  VET.-AKAD. 
  HANDL. 
  BAND 
  26. 
  AFD. 
  III. 
  N:0 
  3. 
  31 
  

  

  den 
  då 
  ej 
  ännu 
  för 
  trafik 
  öppnade 
  Uddevalla 
  — 
  Lelången- 
  

   banan^ 
  till 
  Ellenö, 
  hvarunder 
  ett 
  par 
  dagars 
  uppehåll 
  gjordes 
  

   vid 
  Tångelanda 
  och 
  Högsäter. 
  Från 
  Ellenö 
  begaf 
  jag 
  mig 
  

   till 
  den 
  cirka 
  20 
  km. 
  vesterut 
  belägna 
  egendomen 
  Våg- 
  

   säter 
  i 
  Valbo-Ryr, 
  där 
  jag 
  dröjde 
  några 
  dagar 
  för 
  att 
  sär- 
  

   skildt 
  få 
  tillfälle 
  att 
  studera 
  1 
  af 
  vegetationen 
  på 
  boken 
  (Fagus 
  

   silvatica). 
  — 
  De 
  första 
  dagarna 
  i 
  juli 
  lämnade 
  jag 
  Ellenö 
  

   med 
  Uddevalla 
  som 
  närmaste 
  mål, 
  och 
  den 
  9 
  i 
  sistnämnda 
  

   månad 
  var 
  jag 
  åter 
  i 
  mitt 
  hem 
  i 
  Norrköping. 
  

  

  För 
  en 
  hvar, 
  som 
  i 
  någon 
  mån 
  ägnat 
  sig 
  åt 
  de 
  lägre 
  

   kryptogamernas 
  studium, 
  är 
  det 
  en 
  känd 
  sak, 
  att 
  utredandet 
  

   af 
  en 
  trakts 
  kryptogamflora 
  är 
  mycket 
  tidsödande. 
  För 
  att 
  

   kunna 
  säga, 
  att 
  det 
  är 
  ordentligt 
  fuUbordadt, 
  fordras 
  det 
  

   åratals 
  och 
  åter 
  åratals 
  träget 
  arbete. 
  Följaktligen 
  anser 
  

   jag, 
  att 
  mina 
  undersökningar 
  öfver 
  Dalslands 
  lafvegetation 
  

   ej 
  ännu 
  på 
  långt 
  när 
  äro 
  afslutade. 
  Den 
  tid 
  af 
  endast 
  

   några 
  månader, 
  som 
  jag 
  användt 
  för 
  utforskandet 
  af 
  vida 
  

   nejder 
  inom 
  detta 
  landskap, 
  hade 
  nämligen 
  varit 
  behöflig 
  

   ensamt 
  för 
  en 
  enda 
  i 
  lichenologiskt 
  hänseende 
  rik 
  plats, 
  t. 
  ex. 
  

   Håfverud, 
  Bäckefors 
  eller 
  Ryr 
  i 
  Skållerud. 
  Mången 
  kan 
  

   därför 
  med 
  rätta 
  uttala 
  den 
  åsigten, 
  att 
  dessa 
  undersökningar 
  

   ej 
  ännu 
  bort 
  offentliggöras. 
  Som 
  svar 
  därpå 
  vill 
  jag 
  endast 
  

   nämna 
  det, 
  att 
  utgifvandet 
  af 
  denna 
  uppsats 
  skett 
  med 
  

   mycken 
  tvekan 
  och 
  det 
  så 
  mycket 
  mer, 
  som 
  jag 
  ännu 
  ej 
  

   besökt 
  vissa 
  trakter 
  af 
  landskapet, 
  t. 
  ex. 
  dess 
  nord- 
  och 
  

   sydvestligaste 
  delar 
  och 
  endast 
  fyra 
  ställen 
  vid 
  Vänerns 
  

   kust, 
  nämligen 
  Dalbobergen, 
  Sunnanå, 
  Köpmannebro 
  och 
  

   Åmål. 
  Mer 
  än 
  en 
  gång 
  på 
  sista 
  tiden 
  har 
  jag 
  ock 
  hoppats 
  

   att 
  ånyo 
  få 
  besöka 
  Dalsland, 
  men 
  då 
  detta 
  ej 
  låtit 
  sig 
  göra, 
  

   publiceras 
  denna 
  uppsats 
  nu, 
  emedan 
  jag 
  tror, 
  att 
  det 
  af 
  mig 
  

   gjorda 
  skulle 
  i 
  någon 
  mån 
  kunna 
  blifva 
  utgångspunkten 
  för 
  

   kommande 
  undersökningar 
  inom 
  detta 
  i 
  lichenologiskt 
  hän- 
  

   seende 
  så 
  intressanta 
  landskap. 
  

  

  Vid 
  bestämningen 
  af 
  de 
  insamlade 
  lafvarna 
  har 
  jag 
  både 
  

   i 
  Upsala 
  och 
  Stockholm 
  genom 
  vederbörandes 
  stora 
  tillmötes- 
  

   gående 
  haft 
  rikliga 
  tillfällen 
  att 
  begagna 
  de 
  ytterst 
  värde- 
  

   fulla 
  laf 
  herbarier, 
  som 
  tillhöra 
  Upsala 
  Universitet 
  och 
  Veten- 
  

   skapsakademien 
  i 
  Stockholm. 
  Men 
  då 
  dessa 
  samlingar 
  ej 
  

   alltid 
  varit 
  nog 
  vägledande 
  och 
  då 
  min 
  tid 
  eller 
  förmåga 
  

  

  ' 
  Närmare 
  uppgifter 
  härom 
  meddelas 
  i 
  min 
  uppsats 
  Uddevalla 
  — 
  Lelången- 
  

   banan 
  i 
  Svenska 
  Turistföreningens 
  årsskrift 
  för 
  år 
  1896 
  sid. 
  59 
  — 
  68. 
  

  

  