(285 



kunde ikke see andet end en uformelig blaatanloben Plet. Og ligesaa 

 lidet kunde jeg i et andet Modermærke, erkjende en Rose, der, som 

 raan foregav, skulde være udtrykt paa en ung Piges Bryst, ja endog 

 blomstre paa samme Tid, som Haugeroser*). Hiin, derforsvarede 

 Mærket af et Moorbær, fortalte i fuld Alvor, at ei aliene en Kones 

 eneste Dalter, men ogsaa elleve Sonner havde havt saadanne paa Bry- 

 stet. At Moderen tolv Gange skulde være bleven forskrækket over et 

 nedfaldet Moorbær eller af Begjerlighed derefter være bleven syg, 

 er aldeles utroeligt. Endelig bemærker ogsaa Blondel **) , i Hen- 

 seende til saadanne formlose Væxter, Druekjerner eller Kirsebær, 

 at Moderen ofte aldeles ingen Begierliglied derefter har yttret 

 eller derover er bleven forskrækket." — Ogsaa S'ôjwnering*^^) siger: 

 '^Jeg har havt Leilighed til at see de beromteste Misfostere, hvilke 

 man foreviiste som Virkninger af Indbildningskraften, og jeg 

 fandt, ved at beskue dem, end ikke den fjerneste Lighed imel- 

 lem den Ting, hvorpaa Moderen skulde have forseet sig, og 

 deslige Borns Misdannelse; derimod overtydede jeg mig om, 

 at der i det mindste horer meer Indbildningskraft til at opdage 

 en saadan Lighed, end de af begge Kjon, der forfægte den, 

 fordre til at frembringe selv deslige Misfostere. Jeg undersogde 

 f. Ex. A. M. Herrig, födt i Trier, som Buffon og efter ham 

 Wünsch har ladet stikke i Kobber, men fandt paa hende intet, 

 der i mindste Maade lignede en Hjortehud, derimod en ualmin- 



*) Epliemerid. N. C. Vol. 111. obs. 33. 

 **) Schurigs SyllejîS. p. 601. 

 ***) Abbildungen und Beschreibung einiger Misgeburten pag. 28. 



