Q.SS 



Kunne Hjpothesens Modstandere ikke gierne indrömme Phantasien 

 en dynamisk Indvirkning paa den dyriske Organisme, uden der- 

 for at erkjende dens formeente Kraft til især pludseligen at for- 

 andre Organismens Form? — Ingen nægter jo^ at Mennesket 

 kan doe af Skræk, af Glæde eller deslige: ingen nægter, at en 

 frugtsommelig Qvinde kan af lignende Affecter faae Blodstyrtnin- 

 ger, bringes til at abortere, o. s. v.j men findes da nogensinde, 

 som Folge af Affecter, Organismens Form forandret? Ingen- 

 lunde! Og see vi derimod ikke undertiden organiske Formforan- 

 dringer fremvirkes, f. Ex. Modermærker forsvinde ved Organismens 

 egen Kraft, uden at noget chemiskt eller physiskt Middel, hvor- 

 fra Virkningen kunde hidledes, er blevet anvendt? {''Sponte ta- 

 rnen evanescens/' siger vor forevigede Cailisen Syst. Vol. II. 

 §. 006.) Hypothesens Modstandere indromme derfor kun de to af 

 dens Momenter, nemlig at Born a) födes TJied Modermærker og 

 h) at dette skeer ejter Moderens phantastiske Aßecter; men de 

 benægte dens tredie Moment^ nemlig Causal-Forholdet imellem 

 hine to, eller med andre Ord; de finde Hypothesen grundet paa 

 den ulogiske Slutning: post ergo -propter! — Dette Causal-For- 

 hoid bor desuden betragtes under to forsJcjellige Momenter j 

 forsaavidt det skal kunne udtrykke sig a) under Undfangel- 

 sen^ eller forend Barnet er formet, og h) under Svangersla-_ 

 hetj da Barnets Form allerede er meer eller mindre bestemt. 



J) Skal Barnets Lighed med Faderen kunne tilskri- 

 ves Faderens Phantasie, da ma^. -denne jo nöd vendigt forme 

 hans Billede under selve Undfangelsen, efterdi han sildigere 

 ikke staaer i nogen Rapport til Barnet. Licet siger herom: 

 ''Etsi vero utriusque parentis phantasia monstrosa partui exhi- 



