<289 



bere valet, hoc tarnen magis raatcrnæ quam paternæ phantasiæ 

 adscribendum est; tum quia pater in actis veneris zVi solum præ- 

 stare potest, foemina vero etiam post congressum lolo concep- 

 tionis et formationis tempore, tum quia mulieres veliementiores 

 habent imagination's. Sed quia potest hæc imaginalio veliemens 

 in somno fieri, nulla parentum animadversione, propterea eve- 

 nit, ut ab imagine objecti nimium phantasiam parentis lacessente 

 monstrum exoriatur, nec parentes sciant se unquam hujusmodi 

 Spectrum in memoria habuisse/'. — Men ved heri at folge Licet 

 og antage, at det er Faderens Phantasie, der bestemmer Bar- 

 nets Lighed med hans egen Form, hvorledes ville vi da for- 

 klare den Erfaring, at Barnet ofte ligner sin Bedstefader eller 

 Bedstemoder? Er det troeligf, ai Faderen under Samlejet med 

 sia Hustrue har phantaseret over sine Forældres Forml — Og 

 nu Dyret, som aldrig saae sine Forældre eller deres Billede? 

 Hvorledes sknhle^ dets Phantasie kunne under selve Avlingen 

 fremvirke Bedsteforældrenes Form, ja endog deres legemlige 

 Abnormiteter udtrykte i Fosteret? Formaaer PJiantasien ogsaa at 

 male treffende Billeder af Objecter, som Individuet aldrig saae? 

 Bor ikke Aarsagen til Fhænomenet söges andensteds? Hvorledes 

 kan det ellers forklares som mueligt, at Sommerfuglen, der neppe 

 drömmer om de Form -Forandringer, den undergik, forend den 

 som Sindbilledet paa vor Opstandelse fremstraaler i sin fulde Glands 

 og Herlighed, skulde kunne producere sin Afkom som Æg, 

 og disse siden forvandles til Larver og Nympher, hvis For- 

 mer ere saa hoist forskjellige fra dens eget Billede, saaledes 

 som dette findes under Parrings-Momentet, eller i dens udvik- 

 lede Tilstand? Hvorledes skulde Froens Æg, som ikke befrug- 

 y^id. Sel. phys, og inathem. Sir, IV. Detl. O O 



