4 R. SERNANDER, VEGETATIONEN I SKANDINAVIENS FJÄLLTRAKTER. 



lagan, för mossor S. O. Lindberg, Mnsci Scandinavici och 

 för lafvar Th. M. Fries, Liclieiiograpliia scandinavica. 



Vi öfvergå nu till en skildring af de yttre förhållanden, 

 under hvilka utposterna uppträda nedanför barrskogsgränsen. 



Utposter i slutna växtsamhällen. 



Björlilundarne (Befulefa geraniosa Hult) i regio suhalpina 

 äro en af fjällens mera artrika och intressanta växtsamhäl- 

 len. Samma formation uppträder äfven som bekant i barr- 

 skogsregionen, naturligtvis äfven i dess öfre delar. De yttre 

 förhållandena, kampen mot granen etc. tillåta emellertid 

 här sällan formationen att uppträda hvarken synnerligen 

 allmänt eller öfver stora vidder. Där de emellertid finnas, 

 innehålla de icke sällan fjällväxter, hvilka man annars ej 

 väntat pa dessa nivåer. 



Vackrast utprägladt blir detta, där barrskogsregionens 

 betuleta geraniosa sammanflyta med björkregionens. 



I den botaniska litteraturen brukar talas om de vid- 

 sträckta härliga björklundar, som till omkring 200 m. i ver- 

 tikal riktning upptaga hjörhregionen pa Hamrafjället i västra 

 Herjeådalen. Att hänföra hela detta björklundsområde till 

 björkregionen är emellertid oriktigt. Barrskogsgränsen skär 

 nämligen, som jag i en kommande uppsats om regionindel- 

 ningen skall visa, området i vertikal riktning i två etager, 

 af hvilka endast det öfre och till arealen minsta tillhör regio 

 suhalpina, det nedre och större däremot barrskogsregionen. 



Trots det att många tempererade arter, såsom Chrysan- 

 ihemum Leucanthemum, Cotoneasfer, Daplme, Trifolium pratense, 

 efter hvad jag trott mig finna, successive uppåt försvinna, 

 är öfverensstämmelsen mellan undervegetationen vid omkring 

 900 meter uppe i regio suhalpina och 700 m. ner i barrskogs- 

 regionen slående. Knappast någon af de arter, som finnas 

 uppe i den suhalpina regionen, försvinner nämligen vid vandrin- 

 gen neråt. Ännu inemot denna låga nivå och några tiotal 

 meter neråt, där andra växtsamhällen uttränga björklundarne, 

 har jag exempelvis observerat Aconitum Lgcoctonurn, Aspidium 

 Lonchitis, ConvaUaria verticillata, Gnaphalium norvegiciim, 

 Gymnadenia albida, Mulgedium alpinum, Phleum alpinum, 

 Banuncuhis aconitifolius, Viola biflora etc, af hvilka flere, 



