12 R. SERNANDER, VEGETATIONEN I SKANDINAVIENS FJÄLLTRAKTER. 



Däremot är den ej vanlig i regio alpina. O. Schi0TZ har i 



Merakerfjällen funnit den 3,600 fot ö. h.,^ och jag själf har 



sett den på toppen af Storlifjället 850 m. ö. h. i Dryas-fov- 

 mation (IS^gieS). 



Man kan tänka sig tvenne orsaker till att dessa forma- 

 tioner, som barrskogsregionen har gemensamma med fjäll- 

 regionerna, herljergerar glaciala och snbglaciala utposter. 

 Antingen äro dessa gamla därstädes och då troligen rester 

 efter mera vidsträckta utbredningsförhållanden, eller ock 

 härstamma de från mera recenta och tillfälliga spridningar 

 från fjälltopparne. 



Ju längre förekomsten ligger bortom fjällen, dess större 

 sannolikhet linnes för det första förklaringsförsöket. Och 

 helt säkert torde tillsvidare utposterna långt nere i Öster- 

 sundstrakterna böra betraktas som relikter. 



Ju närmare de utpostförande växtsamhällena ligga fjäl- 

 len, dess mera har man anledning misstänka möjligheten af 

 recent nervandring. Då därjämte antalet utposter tilltager, 

 om de ifrågavarande formationerna stå i direkt samband 

 med sina alpina och subalpina slägtingar, har man all an- 

 ledning antaga att dylika nervandringar äro både rätt stora 

 och af en viss betydelse i vegetationens nutida utveckling. 



Nästan odisputabla bli sådana nervandringar, då ut- 

 posterna förekomma spridda i växtsamhällen, hvilkas upp- 

 komst ur formationer, där de saknas, man är i tillfälle att 

 konstatera. 



Så är l)land annat tillfället med många af hedforma- 

 tionerna. De glaciala former, som utmärka de nyss skildrade 

 Cladina- och Ä/freocaii/dw-samhällena på betesmarkerna nedan- 

 för Snasahögarne, finnas t. ex. ej i de ängar, hvarur de fram- 

 gått och på hvilkas bekostnad de utbreda sig, ej heller i de 

 oragifvande skogarne. 



Däremot blir förhållandet ett annat, om man har en 

 gammal, af andra växtsamhällen omsluten formation, och 

 utposterna där förekomma flere tillsammans. Så måste man 

 misstänka åtminstone en del af Storli-utposterna som relikter. 



1 Blytt, Norges Flora p. 90. 



