BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. IIANDL. BAND 24. AFD. III. N:0 11. 15 



Dry a s-ioTmationen. I rec/io al2nyia superior uppträda alla de 

 nämda samhällena, som nå hit upp, på samma sätt, och den 

 areal, på hvilken de upplösa sig till fjeeldmark». är visser- 

 ligen mycket omfattande, men obetydlig mot hela den alpina 

 regionens. Ej heller finnas i denna fjieldmark några arter, 

 som icke därjämte ingå i fullt slutna formationer. Påminna 

 vi sedan om D/rra wuj><-tundran \ denna fenomenalt individrika 

 formation, som i kommensalernas hoppackning torde stå utan 

 motstycke i den skandinaviska vegetationen, och som går upp 

 ända till l,o50 m. ö. h., finna vi således att fjällväxterna ej 

 i allmänhet hemma hos sig äro vana vid friställning gent 

 emot sina kommensaler. 



Emellertid visar det sig tydligt, här som i andra regio- 

 ner, att fjällväxterna liksom andra växter få en afgjordt 

 yppigare utbildning, då de af en eller annan anledning komma 

 i åtnjutande af denna friställning. 



Bäst blir man i tillfälle att iakttaga detta i de växt- 

 kolonier, som under vissa förhållanden uppstå längs fjäll- 

 häckarne. 



Ofta gå de formationer, gråvidesnår, fjällhedar, kärr, 

 mossar etc, hvilka fjällbäckarne genomskära, ända fram till 

 deras kant, utan att lemna någon mark öfrig för kolonibild- 

 ning, eller ock kunna vårfloderna, då marken består af lösare 

 grus eller sand, göra så regelbundna utskärningar att nästan 

 ingen vegetation hinner spira upp på de oupphörligen sig 

 förändrande strandbranterna. Men då strömmen är stark, 

 och .stränderna därjämte utgöras af klippor, blockraark eller 

 hårdare grus, kan en konstant växtkoloni med ett antal 

 ganska regelbundet återkommande arter i stora prydliga 

 exemplar uppstå, fredad från inkräktning af grannformatio- 

 nernas slutna växtmattor. 



Några ståndortsanteckningar meddelas som exempel på 

 dessa fjällbäckarnes kolonivegetation. 



På en af de fjällhöjder, som utgå från Sylarne i rikt- 

 ning mot Helagsfjället, rinner en rätt betydlig bäck ner till 

 Nea-älfven. I klyftor och på grusmark vid ett af bäckens 

 större fall i den centrala delen af regio alpina infcrior växte 

 (18V'95): 



' Rutger Sernander, Studier öfver vegetationen i mellersta Skandina- 

 viens fjälltrakter. 1. Om tundraformatiouer i svenska fiälltrakter. Ofvers. 

 af K. V. A. Handl. 1898. 



