18 R. SERNANDER, VEGETATIONEN I SKANDINAVIENS FJÄLLTRAKTER 



Erigeron uniflorus. 

 Galium horeale. 

 Gentiana nivalis. 

 Oxyria digyna. 

 Pingnicula vulgaris. 

 Polygonum viviparum. 

 Potentilla verna. 

 Salix herhacea. 



» lapponum. 



» phyliccBfolia. 



» rcticulata. 

 Saussurea alpina. 

 Saxifraga aisoides. 

 ■■> stellaris. 



Selaginella spinulosa. 

 Solorina crocea (L.). 

 Taraxacum officinale. 

 Thalictruni alpinum. 

 Tofieldia borealis. 

 Veronica alpina. 

 Viola biflora. 



De förekommo dels i kolonier, dels i nästan slutna ängs- 

 formationer. Då dessa blifvit färdigbildade, försvunno en del 

 arter, men tillkommo bland annat: Älchemilla vulgaris, An- 

 dromeda polifolia, Euphrasia-arter, Geranium silvaticum, 

 Juncus trifidus, 3Iyrtillus nigra och uliginosa, Phyllodoce 

 coerulea, Solidago Virgaurea, Viola canina etc. Dessutom 

 botades kolonien af invasioner från de närgränsande Salix-- 

 snåren. 



Dessa kolonier, som nu skildrats från de alpina och sub- 

 alpina regionerna, uppträda emellertid med föga förändring 

 i sin alpina sammansättning understundom långt ner i barr- 

 skogsregionen. Vi meddela i det följande en serie anteck- 

 ningar, som närmare illustrera de olika variationerna i deras 

 sammansättning och uppträdande. 



1) Gröndalen, i hvars botten Ljusnebäcken, Ljusnans be- 

 gynnelse, går fram, är upptagen af yppiga björklundar af 

 samma typ som Hamrafjällets, och äfven här skär den klima- 

 tiska barrskogsgränsen dem i två etage, af hvilka det öfre 

 till regio subalpina hörande har minsta utsträckningen. På 



