38 R. SERNANDER, VEGETATIONEN I SKANDINAVIENS FJÄLLTRAKTER. 



samma regioner, är funnen på järnvägen mellan Hjerpen och 

 Mörsil. 1 



Den ogräsflora, som utmärker mellersta Skandinaviens 

 fjälltrakter, är egendomlig nog. Ar bygden med sina åkrar 

 och trädgårdsanläggningar gammal, kan man träffa ganska 

 många af låglandets vanliga ogräs, men i unga bygder med 

 nyligen uppodlad jord består ogräsfloran utom af några kosmo- 

 politiska ruderatväxter mast af den kringliggande florans 

 konstituenter, särskildt lund- och ängsväxter, hydrofyter 

 o. s. v., af hvilka flera knappast skulle väntas uppträda på 

 detta sätt. 



I gräsmattor spränges lätt det bestånd, som hopväxt ur 

 det insådda gräsfröet, af intränglingar från grannskapets 

 vegetation. En del af dessa förefaller den vid Sydskandina- 

 viens vegetation vane ganska främmande. Vid Storlien 600 

 m. ö. h. voro t. ex. Galtha palustris och linhus ChamcEmorns 

 vanliga i gräsmattorna (18\f98). 



Vid Dufed i Jämtland, 385 m. ö. h., antecknades i en 

 trädgård på köksväxtlanden följande ogräs (18-j{'98): 



Achillea Millefolmm. 

 Caräamine antar a. 



pratensis. 

 Cerastium vulgatttni. 

 Cerefolium silvestre. 

 Chenopodimn album. 

 Chrysosplenium alternifolium. 

 Cirsi i ( m h e terop hy I lu n i . 

 Galeopsis Tetrahit. 

 Galhtm Mollugo. 

 Geranium silvaticam. 

 Gcum rival e. 

 Myosofis silvafica. 

 Poa amma. 



» trivialis. 

 Prunella vulgaris. 

 Raniincidits acris. 



auricomus. 



repens. 



' Olsson, De jämtläudska fjällväxterua, p. 22. 



