50 R. SERNANDER, VEGETATIONEN I SKANDINAVIENS FJÄLLTRAKTER. 



våra fjälltrakter finnas inom de alpina och subalpina regio- 

 nerna, efter deras förekomst under barrskogsgränsen, skulle 

 en sådan fördelning ställa sig ungefär sålunda: 



a) Såsom bildande en första grupp kunna vi anse de 

 former, som endast sällsynt gå ner i barrskogsregionen. 



b) En andra grupp skulle bildas af dem, hvilka allmänt 

 uppträda i barrskogsregionen, eventuelt äfven i andra re- 

 gioner. 



c) I de alpina och subalpina regionerna sändas ibland 

 från barrskogsregionen såsom dess utposter in arter, hvilka, i 

 motsats till hvad förhållandet är med de båda andra grup- 

 perna, genom exemplarens nersatta vitalitet eller genom sitt 

 uppträdande på särskildt skyddade ståndorter visa sig vara 

 antingen tillfälliga främlingar eller kvarblifna raster efter 

 barrskogsregionens forna förskjutningar uppåt fjällsidorna. 

 Dessa sätta vi som den tredje och sista gruppen. 



Utposterna komma sålunda att höra till gruppen a) 

 och att representera den del af fjällfloran, som är svagast 

 rustad att uthärda kampen mot de former, hvilka barrskogs- 

 regionens växtsamhällen ställa i vägen för dess utveckling 

 härnere. 



Vi skola nu kasta en återblick på de förhållanden, under 

 hvilka emellertid gruppen kan inskicka representanter i denna 

 region. 



Till en början hafva vi en serie förekomster, hvilka 

 säkert måste härstamma från mer eller mindre recenta ner- 

 vandringar. 



Hvad de slutna växtsamhällena angår, så funnos ut- 

 poster äfven i sådana, hvilka först i relativt sen tid konsti- 

 tuerats. Här blefvo utposterna intränglingar, och ju när- 

 mare formationen låg till sina slägtingar i fjällregionen, ju 

 ymnigare blefvo utposterna och tvärtom. Särskildt erinra 

 vi om hedforniationerna med deras tillskott från fjällheden: 

 Azalea, Andromeda hypnoides, Phyllodoce, Lycopodium alpinum 

 etc, hvilka accumulerades, där barrskogshedarne sammanflöto 

 med den egentliga fjällheden, men voro sparsamma eller sak- 

 nades, där de lågo långt från densamma. 



På öppen jord och i dess kolonier kan, som nyss visats, 

 gruppen a) insätta utposter. Hela fjällfloran och ej minst 

 denna grupp hade här en märklig förmåga att sprida sig och 

 att finna sig i nya klimatiska förhållanden. I de slutna 



