ö K. BOHLIN, NÅGRA SLAGTEN AF ALGGRUPPEN CONFERVALES BORZU 



hålles i en ringformig ränna, hvilken skjutes in från midt- 

 balkens sidoparti (Tab. I, lig. 1. 3). Hela denna anordning 

 är dock, som utvecklingen visar, en differentiering uti en 

 på annat sätt anlagd konstruktion. Yäggstrukturen i öfrigt 

 uppkommer, såsom strax skall visas, ej genom differentiering 

 i en färdig yägg, utan genom apposition. Den ena struten 

 lagras till den andra. 



När en tvärvägg skall bildas, blir den sist anlagda stru- 

 ten reducerad till en ring, d. v. s. dess bottenparti utbildas 

 icke (Tab. I, 1, 3). Det så uppkomna, midt i cellen belägna 

 cylinderformiga väggpartiet får på midten ett litet inåt- 

 gående veck (Tab. I, 4). Längre än till denna punkt bar 

 det icke lyckats mig att följa tvärväggbildningen på mate- 

 rial, som på ofvan nämnda sätt behandlats med KOH. Or- 

 saken härtill är sannolikt, att tvärväggen uppstår simultant 

 och derför vid den våldsamma behandlingen förstöres eller 

 bringas ur sitt läge. Deremot har det lyckats mig att på 

 material, lagdt i Eau de Javelle, och på i absolut alkohol 

 härdadt och sedan färgadt material finna den första tvär- 

 väggen såsom en ytterligt tunn hinna, som förenar det nämnda 

 ringformiga veckets kanter (Tab. I, 5 och 6). Den visar 

 sig först i optiskt snitt såsom en alldeles jemntjock, ytterst 

 fin linie, skarpt afsatt mot den ringformiga listen. Aldrig, 

 trots det att jag under alla tider på dygnet undersökt mate- 

 rial i liflig delning, har jag funnit den såsom en ofullständig 

 inåtväxande ring. Häraf är ytterst sannolikt, att den upp- 

 står simultant. Det ringformiga vecket på sidoskiktet tyckes 

 tjena till att så att säga uppfånga tvärväggen. 



Tvärväggen tilltager mycket hastigt i tjocklek och diffe- 

 rentieras snart, så att den visar nyss omtalade struktur 

 (Tab. I, 8). Detaljerna af denna differentiering har det icke 

 lyckats mig att följa. Resultatet är emellertid, att det bildas 

 liksom en bro (Tab. I. 4, 8) öfver det ringformiga vecket 

 (på utsidan), som fixerar detsamma och sedermera på den 

 fullt utbildade tvärbalken är skönjbar såsom en stark upp- 

 höjning (Tab. I, 1). 



Efter tvärväggens utbildning på ofvan beskrifna sätt 

 börja de strutformiga skikten att genom apposition aflagras 

 det ena efter det andra. Detta uppkomstsätt, som vid be- 

 traktande af den fullfärdiga väggen synes sannolikt, be- 

 kräftas af utvecklingen, hvarvid man kan iakttaga stadier 



