34 K. BOHLIN, NÅGRA SLÄGTEN AF ALGGRUPPEX CONFERVALES BORZi. 



var o hvarf spiralvridet, mätte 20 y. i bredd och 1 100 a i 

 längd; vid basen var membranen 3 [j. tjock, vid spetsen 1,5 ;x. 



Vid svallning framträder nn alldeles tydligt 2 lager, ett 

 inre homogent, som successivt tilltager i tjocklek mot cellens 

 bas, och ett yttre, snedskiktadt, som tilltager i bredd uppåt 

 (Tab. I, 36). Hvarje skikt är något bredare än det närmast 

 föregående, och nedåt slutar det i ett ytterst tunnt parti, 

 som alltid löper alldeles i cellens egen längdriktning (Tab. 

 I, 36, 33). 



Denna bild förklaras nu enklast på följande sätt: mem- 

 branhalfvan tillväxer i sin spets (närmast »locket») genom ap- 

 position af sneda skikt, som fortsättas cellen rundt af en 

 ytterligt tunn lamell. Dessa tunna lameller bilda tillsam- 

 mans inre lagret i väggen. I bottnen af cellen finnas sålun- 

 da lika många lameller som membranen eger skikt, uppåt af- 

 tager deras antal med skiktens antal. Derigenom förtunnas 

 naturligen det inre membranlagret småningom uppåt. A an- 

 dra sidan måste skiktens öfre, sneda delar, för att nå lika 

 långt ut som närmast föregående, blifva bredare och bredare, 

 hvilket derför också kommer att gälla det yttre membran- 

 lagret i riktning uppåt. 



Om således skikten enligt denna tj^dning med en tunn 

 lamell gå membranhalfvan rundt, kunde man vänta att i väg- 

 gens inre lager finna dessa lameller antydda. Till en viss 

 grad är detta också förhållandet. Tab. I, fig. 33, ritad efter 

 mellersta delen af ett 950 ;/. långt individ, visar de tunna 

 lamellerna ett stycke nedåt, lika långt eller längre än de för- 

 tjockade delarne af skikten. Att det ej lyckats isolera dem 

 i sin helhet, förefaller mig temligen naturligt i betraktan- 

 de af deras stora antal och ytterliga tunnhet. 



Hos det exemplar, som fig. 33 på Tab. 1 visar, och som 

 är ganska kort (c:a 200 a), intager det inre membranlagret 

 nederst en bredd af 4 jx. Då skiktens antal är 30, bör det 

 vara sammansatt af lika många lameller; hvar och en blir 

 således blott c:a 0, 13 [j. tjockt i sväldt tillstånd. Långa celler 

 innehålla ofta 100 skikt och mera, och membranens tjocklek 

 nedtill är högst 3 p.; om — högt räknadt — 2,5 [j. af denna 

 tjocklek räknas på de tunna lamellernas del, blir hvar och 

 en blott 0,02 5 ;/. tjock i osväldt tillstånd. De innersta la- 

 mellerna i bottnarna på Co>i/e>Ta-skikten lyckas det blott- 

 sällan att få genom svallning tydliga. Der äro de dock få 



