BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 23. AFD. III. N:0 4. 5 



någon af de i Stilla oceanen förekommande arterna än med 

 den atlantiska P. viilgaris Ag. Också torde man på grnnd af 

 nyare nndersökningar af vegetationen i norra delen af Stilla 

 oceanen vara fullt berättigad att draga den ifrågavarande 

 bestämningens riktighet i tvifvelsmål. Ty det kan väl nn- 

 mera anses så godt som faststäldt, att det är mycket fä ar- 

 ter, som med fullt berättigande kunna upptagas såsom gemen- 

 samma för dessa olika delar af verldshafvet. Det gäller om 

 arter, som tillhöra de båda oceanernas nordligaste, till Is- 

 hafvet gränsande delar och kan förklaras dermed, att sådana 

 arter äro invandrade under en bestämd geologisk tidsperiod 

 från Ishafvet till såväl Atlantiska som Stilla oceanen; Jfr. 

 Kjellm. Japans Lamin. s. 2(32 och Alg» aret. Sea s. 54 samt 

 Beringh. Algfl. s. 8 fF. Men l)eträftande arter, som förekomma 

 söder om den gräns, dit Ishafvet en gång sträckte sitt välde, 

 skall man helt visst vid närmare undersökning finna, att de- 

 ras antagna förekomst både i Atlantiska och Stilla oceanen 

 har sin grund i ej fullt noggrann bestämning eller deri att 

 man fordrat för vidt gående olikheter för erkännande af en 

 artåtskilnad ^ 



Om nu detta, som jag tror, med fullt skäl kan sägas om 

 alger i allmänhet, så bör det så mycket heldre kunna anses 

 gälla om arterna af slägtet Porphyra, inom hvilket man knap- 

 past ännu fått fullt syn på organisationsolikheterna och af 

 hvilket slägte det finnes former i mera noggrannt och mera ut- 

 tömmande undersökta haf, hvilka sammanföras under en art. 

 ehuru de till sin organisation och sin biologi äro betydligt 

 skilda från hvarandra. Ett bland flere exempel härpå lem- 

 nar formgruppen P. viilgaris — laciniata — iimbilicalis, till hvilken 

 hufvudmassan af Porphyra-slägtets representanter i norra de- 

 len af Atlantiska oceanen hänförts och ännu hänföres, ehuru 

 det synes mig alldeles utom allt tvifvel, att denna grupp ut- 



* Om man handskas med form- ock artkarakterer såsom L. Kolderup- 

 EosEKViNGE i Grönlands Havalger gör beträffande slägtet Porphj^ra — och 

 äfven andra slägten t. ex. Monostroma — , då är, sä vidt jag kau förstå, all 

 systematisk forskning omöjlig och all sträfvau utesluten att komma de lagar 

 på spåren, som varit liestämmande vid växternas fördelning i haf och på land. 

 För mig blir det fullständigt obegripligt, huru man skall kunna betrakta den 

 s. k. P. iimbilicalis (L.) J. Ag. eller någon annan af de urskilda arterna så- 

 som särskilda arter, om man, såsom denna författare, förenar Diploderma 

 amplissiiiuim K.jellm. med Uiploderuia ininiatum (Ag.) Kjellm. och t. o. 

 m. tvingar den sistnämnda att i sig inrymma Porphyra abyssicola Kjellm. 

 .lag skall framdeles återkomma till detta ämne i ett annat sammanhang. Jfr. 

 RosEXV. Grönlands Havalg. s. 826 if. 



