BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 23. APD. III. N:0 4. 



membranacea, chartty arctius adbterente; inferne e cellulis clavatL, 

 capitibus crassis, rotundato-pyriformibus, superne e cellulis pris- 

 maticis, polygonis, 25 — 30 u. crassis, heteromorphis, in sectione 

 transversali frondis lumina cellularia sesquialtiora ac crassa prae- 

 bentibus. parietibus crassis, mucosis, vix lamellosis, laraelliila me- 

 diana fere inconspicua, constructa. Plantulae masculse nondum 

 notue. Tab. 2, fig. 1 — 4; tab. 5, lig. 1 — 3. 



Japonia: Kobe, lapidibus arenosis affixa, ut videtur solitarie 

 crescens, mense Augnsto sporocarpiis maturis obveniens. 



Af denna växt liar jag sett blott ett enda exemplar. Det 

 synes mig i så många afseenden karakteristiskt och så afvi- 

 kande frän andra Porphja-a-arter, jag känner, att jag ej kun- 

 nat tveka, att på enbart detta grunda en ny art. 



Till form öf verensstämmer detta exemplar närmast med de 

 former af P. laciniata (Light.) Ag., som J. Gr. Agardh träifande 

 beskrifver såsom parcius laciniatte, at lobis sursum latiori- 

 bus>; J. Gr. Ag. UlvaceEe s. 67. Växten när måhända icke 

 samma storlek som P. laciniata, men är dock betydligt större 

 än åtminstone fyra af de andra japanska arterna. Färgen 

 är starkt rödviolett eller purpurröd, dock med en anstryk- 

 ning af lefverbrunt. Skottets tjocklek synes liksom fallet är 

 med en del andra, men icke alla Porpliyra-arter vara betyd- 

 ligt större nedtill än upptill. I skottets nedre del omedelbart 

 ofvanför stipitalväfnaden har jag funnit tjockleken uppgå 

 till Qd y., i kanten, som dock är fertil, till blott 45 [j.. Då 

 i regel vid öfvergången till fertilt tillstånd en tjocklekstill- 

 växt inträder, är väl tjockleken i skottets öfre del, medan 

 den är vegetativ, ännu mindre. Med hänsyn till skottkan- 

 tens tandning öfverensstämmer växten med P. dentata, dock 

 äro tänderna i regel längre, finare och spetsigare än hos 

 denna art och alltid strödda; tafl. 2, Hg. o. Skottet är djupt 

 och ganska tätt vågigt, nästan utan glans, slemmigt, mem- 

 branöst. 



Stipitalväfnaden är betydligt grofcelligare hos denna än 

 hos de öfriga japanska arterna med de klubblika cellernas 

 öfre delar, hufvudena, ganska likformiga, rundadt päronfor- 

 miga sedda från ytan; tafl. 2, lig. 1. Skottets skiflika, mo- 

 nostromatiska del består nedtill af mångkantiga, prismatiska 

 olikformiga, 25—30 >j. tjocka celler, med cellrnmmen betydligt 

 högre än vida. omkring 50 u. höga, och cellväggarne, särskildt 

 ytterväggarne tjocka, starkt svällande, efter svallning ej ur- 



