BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 23. AFD. III. N:0 5. lo 



diogoniets längd. I de fall, jag närmare kunnat undersöka, 

 vexlar den hos exemplaret från Färöarna mellan 25 oeli 40 i_i. 

 Skaftets vinkel mot organets moderaxel är underkastad 

 samma vexling som hos Finmarks växten, än nästan fät, än 

 mycket spetsig. I skaftet finnes alltid en skaft- cell >, liksom 

 tös exemplar från Finmarken, än intagande hela skaftet 

 (jfr fig. 12), än blott en del af detta, såsom fig. 14 utvisar. 

 Gonidiogoniernas form är densamma, omvändt ägglik eller 

 kort klubblik. Storleken är likaledes öfverensstämmande; 

 hos exemplar från Färöarna har jag funnit längden växlande 

 mellan 180 och 210 u, tjockleken hos ej fullt mogna organ 

 uppgående till åtminstone 125 u. Gonidiogonier med ut- 

 skilda gonidier har jag ej lyckats få se hos exemplaret från 

 Färöarna, men då sjelfva organet öfverensstämmer så nära 

 till form och särskildt storlek, är det väl högst sannolikt 

 att antalet i hvarje gonidiogonium bildade gonidier icke kan 

 vara i väsentlig grad olika. Gonidiogoniets innehåll visar 

 till sin allmänna textur samma olikhet hos exemplar från 

 Färöarna som jag funnit hos exemplar från Finmarken och 

 angifvit i fig. 11 och 12. Kort sagdt, gonidiogoniernas öfver- 

 enstämmelse hos de bada växterna är så stor, att frånsedt 

 gonidiebildningen, de bilder jag leranat af exemplar från Fin- 

 marken lika väl skulle kunna liafva A^arit naturtrogna af- 

 bildningar af exemplar från Färöarna. 



Slutsatsen af denna jemförelse kan, synes mig, icke blifva 

 någon annan än den, att vid Färöarna och vid Norges Fin- 

 markskust förekommer en och samma art a,f sVågtet Derbcsi a, 

 pä förra stället uppträdande i en något yppigare, klipphällar på 

 gränsen mellan litoral- och sublitoralregionen vidväxt form, pa 

 senare stället i en vegetativt något svagare utvecklad form, fä- 

 stad på Lithothamnier och koraller inom en djupare bottenregiou. 



Att den i det föregående omnämnda växt, hvilken Foslie 

 funnit i Finmarken och utdelat i Wittrock tt Nordstedt's exsic- 

 catverk under n:o 952 tillhör 1). marina (Lyngb.) Kjellm. 

 torde väl kunna anses vara högst sannolikt, om det också 

 är omöjligt att fälla ett fullt bestämdt omdöme, då den är 

 steril; 9, s. 149 och 10, n:o 952. 



Såsom ofvan angifvits, ansåg Solier, att Vaucheria marina 

 Lyngb. omfattade äfven Bri/opsis tenuisswia De Not. eller 

 såsom den nu kallas Derbesia femiissima (De Not.) Crouan. 

 Det lider väl icke nåo-ot tvifvel att. såsom J. G. Agardh 



