14 F. R. KJELLMAX, DERBESIA MARINA VID NORGES NORDKUST. 



uppger, det är på denna som Derbes och Solier utfört de un- 

 dersökningar, hvilka ledde till uppställande af slägtet Der- 

 hesia och som är att anse såsom typ för D. marina Solier;: 

 jfr 3, s. 158 ±f. och 4, s. 33. Samme forskare har också 

 bestämdt uttalat den asigten, att VaHcheria marina Lyngb. 

 och Bryopsis tenuissima De Xot.. äfven om de också båda. 

 skulle tillhöra slägtet Derhesia, dock äro till arten skilda. 

 Då såväl den vid Storbritanniens och Nordamerikas kust 

 förekommande Derhesia-arten numera går under beteckningen 

 D. tenuissima (De Not.) Crouan. och samma art äfven uppgif- 

 ves förekomma vid Frankrikes nordkust, torde det hafva skäl 

 för sig att undersöka, huru Derhesia marina (Lyngb.) Kjellm. 

 förhåller sig till den typiska i Medelhafvet och Adriatiska 

 hafvet förekommande D. ienuissima (De Xot.) Crouan, 7). ma- 

 rina Solier. 



På grund af den kännedom, jag kunnat förvärfva mig om 

 D. tenuissima, måste jag ansluta mig till J. (j. Agardh'& 

 uppfattning, att den måste betraktas såsom till arten skild 

 från 1). tnarina Den af viker från denna genom olika för- 

 grening och grenbyggnad, genom oskaftade gonidiogonier och 

 och genom antalet i hvarje gonidiogonium bildade gonidier. 

 Att döma af exemplar från Adriatiska hafvet, af Hauck be- 

 stämda till D. tenuissima, måste jag anse det vara med full 

 rätt, som J. (t. Agardh hänför den till den grupp af Derhe- 

 sia-a.rtei\ som karakteriseras genom »filis subvage ramosis, 

 ramis angulo patentiore egredientibus>; 4, s. 33. Jag an- 

 ser mig böra angifva detta, emedan Solier uppger såsom ut- 

 märkande för denna art: filis parce dichotomis> och Hauck: 

 >Fäden dichotom verzweigt; Gabelzweige meist etwas ungleichx, 

 hvaraf man skulle kunna draga den slutsatsen, att den hör 

 till samma artgrupp som D. marina, hvilken enligt J. G. 

 Agardh utmärkes genom iiilis dichotomis, ramis erectiusculis, 

 subf astigiatis'^ 



Om den jcell», som regelbundet utbildas vid grenar- 

 nas bas hos D. marina, namnes ingenting hos D. tenuissim". 

 Gonidiogonierna synas hos D. tenuissima i allmänhet hafva 

 samma eller nästan samma form som hos D. tnarina, dock 

 stundom en form, som icke efter hvad jag kunnat finna, någon- 

 sin förekommer hos D. marina; jfr o, tafl.. 9, fig. 3, 5. So- 

 lier uppger väl, att gonidiogonierna hos D. tenuissima äro 

 skaftade: >fructibiis breviter pedunculatis>, så också Hauck: 



