BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 23. APD. III. N:0 5. 15 



»Zoosporaugien knrz gestielt>, (8, s. 158; 6, s. 477), men på 

 de figurer, båda dessa anktorer lemna af organen ifråga, är 

 det skäligen svårt att se, livad med dessa skaft egentligen 

 menas. På Solier's afbildningar, möjligen med undantag af fig. 

 (j, blir skaft ingenting annat än den vägg, som afgränsar 

 goniodiogoniet från dess moderaxel. Ett skaft kan man väl 

 derför icke tala om i egentlig mening, men väl om en mycket 

 tjock begränsningsvägg. En skaft-^cell», sådan den regel- 

 bundet förekommer hos B. marina, kan under förhållanden 

 sådana som dessa hos D. fenmssima, naturligen icke uppkomma. 

 Hauck har tecknat byggnaden något olika. På den original- 

 figur, han lemnar, synes en tunn mot gonidiogoniets inre bug- 

 tad afgränsningsvägg och under denna en mycket kort tub, 

 hvars inre står i förbindelse med moderaxeln. Det är väl 

 denna senare, som man skulle hafva att uppfatta såsom skaft, 

 men då blir också detta ytterst obetydligt. Icke heller han 

 anger förekomsten af någon skaftcell och en sådan kan svår- 

 ligen bildas på grund af skaftets ytterst ringa längd. Häri 

 synes sålunda en ganska anmärkningsvärd olikhet bestå mel- 

 lan D. marina och D. tenuissima. Solier anger för I), tenu- 

 issima, att antalet i hvarje gonidiogonium bildade gonodier 

 icke är stort, 8—20 (^frutibus . . . zoosporas haud numerosas 

 (8 — 20) foventibus>). Ett så ringa antal har jag aldrig 

 sett hos D. marina. 



Lägges nu härtill, att de vegetativa axlarna hos D. te- 

 nuissima synas ha något större tjocklek, ända till 70 ,«, att 

 gonidiogonierna likaledes blifva större, nemligen ända till 

 130 i-i tjocka och 300 ^i långa, samt att kloroplasterna, en- 

 ligt de figurer, som Solier lemnat, hos denna art äro lång- 

 sträckta och icke isodiametriska som hos D. marina, så torde 

 tillräckliga grunder vara anförda för att betrakta dessa Der- 

 'besior såsom väl skilda till arten från hvarandra. 



Ål D. tenuissima (De Not.) Crouan från Storbritanniens kust 

 har jag icke haft tillfälle att se något exemplar. Men med 

 stöd af den utredning af förhållandet mellan 1). tenuissima och 

 D. marina, jag lemnat, tror jag mig kunna antaga, att den 

 växt, hvilken Harvey upptar i Phycologia britannica under 

 namn Vaucheria mariyia Lyngb. och afbildar med figurer lå- 

 nade från Lyngbye, svårligen är identisk med B. tenuissima 

 (De Not.) Crouan, under hvilket namn den upptages af se- 

 nare engelska fykologer; jfr 11, s. 76. 



