18 F. R. KJELLMAN, DERBESIA MARINA FRÅN NORGES NORDKUST. 



blott regionen från väggen h intill moderaxelns ytterkontur. 

 Så fattadt blir skaftet af vida mindre längd ocli åtminstone 

 icke längre än hos D. marina (Lyngb.) Kjellm. Genom när- 

 varon af ett tydligt skaft skiljer sig sålnnda den amerikan- 

 ska Derbesia-arteTL frän D. ienuissima (De Xot.) Crouan och 

 visar en nära anslutning till D. marina (Lyngb.) Kjellm. 

 Beträffande gonidiogoniernas angifna större längd hos D. te- 

 nuissima Farlow än hos europeiska arter af slägtet Derbesia, 

 så må bemärkas, dels att Farlow icke anger bestämdt nedre 

 gränsen för sjelfva gonidiogoniet och att den uppgifna läng- 

 den 2 — 300 u icke synnerligen mycket skiljer sig frän samma 

 organs längd hos i), marina (Lyngb.) Kjellm., hos hvilken, 

 såsom ofvan angifvits, väl längden mest är omkring 180 ,«, 

 men kan till och med hos omogna gonidiogonier stiga till 275, 

 sålunda betydligt öfver den af Farlow angifna minimalläng- 

 den och ej långt ifrån maximallängden. Gonidiogoniernas 

 tjocklek hos dessa båda växter är vexlande mellan 90 och 

 120 }.i. 



En annan olikhet med D. tenuissima (De Not.) Crouan, 

 men likhet med särskildt D. marina (Lyngb.) Kjellm. visar 

 den amerikanska arten i den karakter, som af J. G. Agardh 

 uttryckes med »pedicellum infra medium biseptatum) och af 

 Farlow med: >sporangia resting on a cuboidal basal cell>. 

 cCuboidal» är väl icke denna s. k. »cell», utan kort cylindrisk 

 eller stympadt konisk, men att det är en bildning af samma 

 art och till sin utveckling lik den, som ofvan beskrifvits hos 

 D. marina (Lyngb.) Kjellm., lider väl icke något tvifvel. 



iifven vid grenbaserna uppger Farlow att hos den ameri- 

 kanska arten liksom hos den skandinaviska en »cell» stundom 

 förekommer, och han anför äfven den iakttagelsen, att vid 

 dess bildning »the cell-wall ruptures in the same way as in 

 Oedogonium), alltså samma iakttagelse som jag varit i till- 

 fälle att göra hos D. marina frän Norges nordkust. 



Det nu anförda torde vara nog för att visa, att den af 

 Farlow beskrifna Der&e5?«-arten från Amerikas nordkust 

 icke kan anses vara densamma som förekommer i Medelhaf- 

 vet och Adriatiska hafvet och som bör bära namnet D. tenu- 

 issima (De Not.) Crouan. Häraf framgår också, att den i 

 flera väsentliga afseenden öfverensstämmer med D. marina, 

 (Lyngb.) Kjellm. frän Norges nordkust och Finmarken. 

 Ofverensstämmelsen är så stor ocli så genomgripande, att jag 



