BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. UANDL. BAND 23. AFD. III. N:0 5. 11» 



icke skulle hysa någon tvekan att anse dessa båda tillhöra 

 samma art, om icke det gåfves en väsentlig karakter hos den 

 amerikanska växten, hvilken icke träffar in på den norska. 

 Farlow uppger nemligen, att hos den förra i h varje gonidio- 

 gonium bildas blott omkring 15 gonidier, under hos den se- 

 nare, så vidt jag känner den, antalet är öfver 20. På grund 

 häraf torde det icke vara berättigadt att under samma art 

 hänföra dessa båda växter. 



Från den i Medelhafvet och Adriatiska hafvet funna 

 B. neglecta Berthold afviker D. marina (Lyngb.) Kjellm. 

 genom annan förgrening, större groflek och betydligt större 

 gonidiogonier (jfr 6, s. 477), från D. Lamoiirouxii (J. Ag.) 

 Solier och B. claviformis (J. Ag.) De Toni, hvilka båda se- 

 nare af J. G. Agardh ej anses tillhöra slägtet Derbesia, 

 genom gonidiogoniernas olika form; jfr 5, sid. 426. 



Af föregående framställning torde följande sammanfatt- 

 ning kunna göras. Den växt, som jag uppgifvit under namn 

 af Derbesia marina från Norges Finmarkskust, tillhör med 

 full säkerhet slägtet Derbesia Solier. Den öfverensstämmer 

 så nära med VaucJieria marina Lyngb. från Färöarna, att den 

 ej kan antagas vara till arten skild från denna. Denna nor- 

 diska Derbesia marina (Lyngb.) Kjellm. är helt visst en annan 

 art än Derbesia marina Solier från Medelhafvet, numera 

 kallad D. tenuissima (De Not.) Crouan. I åtskilliga afseen- 

 den visar den öfverensstämmelse med former af slägtet Der- 

 besia från Frankrikes nordkust och Amerikas nordostkust, 

 men denna synes dock icke -vara sä omfattande och genom- 

 gående, att det kan anses berättigadt att antaga en artsam- 

 hörighet. Åtminstone tillsvidare måste derför utbrednings- 

 området för Derbesia marina, (Lyngb.) Kjellm. angifvas vara 

 inskränkt till hafvet vid Färöarna och Norges nordkust. 



