BIHAJvG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 23. A FD. III. N:0 9. 5 



diameter, stundom dock betydligt längre än bred (jfr. iig. 4), 

 i hvilket fall dess längsta diameter, så vidt mig är bekant, 

 ej öfverstiger 80 [j.. Den skulle sålunda icke nå fullt samma 

 storlek som B. rliizopus^ denna anger nämligen Reinke v^exla 

 mellan ÖO och 120 a i diameter. Deremot torde den i storlek 

 komma B. arrhiza mycket nära. 



Den har en lifligt grön färg, hvars styrka framkallas af 

 de mycket talrika tätt intill hvarandra liggande, starkt färgade 

 kloropla.sterna. 



Till kroppsformen är den, såsom af de meddelade figurerna 

 framgår, rätt mycket vexlande. Vanligast synes den form 

 vara, som figurerna 2 och 3 ange, sällsynt den form, som det 

 genom figuren 4 återgifna exemplaret egde. Fullt utvuxet 

 är skottet loberadt. Sällan utgå loberna från dess öfre yta 

 (fig. 4) utan vanligen från kanten. Oftast äro de hos samma 

 individ ilere och starkt framträdande, om också aldrig af någon 

 större längd. Deras längd och bredd äro, såsom figurerna 

 TTtvisa, mycket olika. Flertalet exemplar, som jag sett, öf ver- 

 ensstämde med hänsyn till lobering närmast med det genom 

 fig. o återgifna. Loberna äro enkla eller försedda med en 

 eller annan sidolob (fig. 1, 3) oftast breda, jembreda eller 

 vidgade, sällan afsmalnande mot spetsen, trubbiga, tvärhuggna 

 eller urringade, ej sällan (fig. 3) närmast att kalla tandade. 

 Dessa tandlika utskott utgöras ofta af starkt förtjockade 

 väggstycken; (jfr. fig. 3). Med hänsyn till skottets form 

 och särskildt dess lobering står arten nära B. arrhiza och 

 afviker ganska betydligt från B. rhizopus. 



I det längre utskott, som finnes på det genom figuren 4 

 afbildade exemplaret, skulle man möjligen kunna se en an- 

 tydan till de egendomliga långa, hyalina, utlöpare lika för- 

 greningar, som finnas hos B. rhizopus och varit anledningen 

 till denna arts namn. Typiskt utbildade sådana organ finnas 

 icke hos B. polymorplia. 



Deremot finnas hos denna art regelbundet de långa, fina, 

 hyalina, vid basen från skottet afgränsade och här löklikt 

 ansvälda borst, hvilka äro kända hos B. rhizopus, men saknas 

 hos B. arrhiza. Men äfven med hänsyn till dessa synes en 

 viss olikhet råda mellan de båda arterna. Af de af Reinke 

 lemnade figurerna liksom också af den dessa åtföljande be- 

 skrifningen framgår, att dessa borst sitta gruppvis och att 

 åtminstone två grupper sådana kunna förekomma hos samma 



