G KJELLMAX. TVA XYA CHLOROPHYCEER FRÄN SVERIGES YESTRA KUST. 



individ; jfr Eke anf. st. tig. 1. Hos B. j^oli/m orjyh a u^i^träåa 

 de alltid enstaka och, så vidt jag sett. aldrig mer än ett hos 

 hvarje individ. Hos ett och annat af de exemplar, jag haft 

 tillfälle att undersöka, har jag icke iakttagit något borst. 

 Om något sådant i dessa fall icke utvecklats eller om det fun- 

 nits, men vid konserveringen åtskiljts eller fått ett sådant läge 

 att det icke är synligt, kan jag icke afgöra. Möjligt är ju 

 att hos denna art liksom hos B. rhisopus icke alla individ 

 bära dylika organ; jfr Rke anf. st. s. 27. Visst är dock, att 

 i regel sådana utvecklas hos B. polymorpha. 



Kroppsväggen är i allmänhet tunn, men undergår hos 

 den bohuslänska arten i ännu högre grad än fallet är hos så- 

 väl B. rhisopiis som isynnerhet, efter bvad det vill synas, hos 

 B. arrhisa lokalt förtjockning. Stundom är det enbart en 

 sådan förtjockning, som leder till uppkomsten af ett utskott 

 (jfr. fig. 2), oftare är det dock i sjelfva toppdelen af loberna, 

 som en dylik stark förtjockning af väggen inträder. De 

 starkare förtjockade väggstyckena visa i regel en mycket 

 tydlig skiktning. 



Kloroplasterna hafva, sedda från ytan, oftast den form 

 och det läge till hvarandra, som fig. 5 utvisar. De äro små. 

 något bikonvexa, kantiga och ganska ofta 4 — 5-kantiga skif- 

 vor, än nästan lika breda som långa, än något längre än 

 breda. Att de ofta innesluta en temligen stor pyrenoid har 

 jag sett, nien icke kunnat iakttaga en sådan hos alla. Om 

 B. rhizopus anger Reinke, att hos den endast en del kloro- 

 plaster innesluta en pyrenoid. Afven på de afbildningar af 

 B. arrhisa, som Prof. AVille meddelat mig, äro en del kloro- 

 plaster angifna att ega en pyrenoid. andra och flertalet att 

 sakna en sådan. Likhet sj-nes sålunda i dessa fall råda hos 

 alla de tre arterna. 



Af de exemplar, jag kunnat undersöka, har endast ett 

 befunnit sig i delning. Någon annan individbildning hos 

 denna art har jag icke iakttagit. 



Några hållpunkter för bestämning af slägtets systema- 

 tiska plats hafva ej framgått af mina undersökningar af B. 

 pohjniorpha. Reinke räknar slägtet till familjen Conferraccfe, 

 som dock af honom tages så vidsträckt, att det omfattar 

 äfven slägtena Gomontia, Bulbocoleon. Phseophila m. fl., jfr 

 J. Reinke: Alo-enflora des westlichen Ostsee deutschen An- 

 theils, sid. 87 och föreg. Wille äter ställer det bland Sipho- 



