BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 23. AFD. III. X:0 9. 



hos U. penicilliformis, som ganska mycket afviker frän den 

 beskrifning, som ofvan lemnats. Schmitz jemför (s. 13) kloro- 

 plasten hos denna växt med kl oroplasten hos Sp}i(eroplea och 

 arter af slägtet Spirogyra, sägande: ->Oder es finden sich an 

 Stelle einer einzelnen derartigen Platte mehrere bandförmig 

 öder ringförmig geformte Scheiben in den Zellen von Sj)h(F- 

 roplea, Ur ospor a, Arten von Spirogyra u. a. m. Vid Urospora 

 hänvisas till fig. 18, hvilken i figurförklaringen s. 179 anges 

 återge en lefvande cell af U. mirahiUs. Om det verkligen är 

 en TJ. mirahilis Aresch., d. v. s. U. penicilliformis (Roth) 

 Aresch., Schmitz här haft för sig, — hvilket dock synes mig i 

 hög grad tvifvelaktigt, — så skulle skillnaden i kloroplastens 

 byggnad hos denna art mot hos U. incrassafa och U. Worm- 

 skioldii vara ännu betydligare än om dess byggnad är sådan, 

 som WiLLE och jag sett och tolkat den. 



I vidfästningsorganet hos U. penicilliformis ingå väl så- 

 som väsentliga och måhända mest verksamma delar s. k. 

 rhiziner af liknande slag och utveckling som hos U. incrassafa 

 och U. WormsMoldii, men hos denna art undergår vid rotor- 

 ganets utveckling skottets nedre del en förändring, som icke 

 förekommer hos de båda andra arterna. Denna förändring- 

 ar såsom fig. 14 — 15 utvisa i mycket öfverensstämmande med 

 den, som enligt Kolderup-Rosenvinge's iakttagelser inträder 

 hos arter af slägtet CJuetomorpha och som sålunda icke ut- 

 gör en så vigtig olikhet mellan slägtena ZJrospora och Chcr- 

 tomorpha, som denne med väl stort eftertryck framhållit; jfr 

 Kolderup-Rosenvinge: Om nogle Veextforhold hos slägterne 

 Cladophora og Chsetomorpha, s. 29 (57), fig. 22, s. 27 (55). 



BeträiFande zoogonidiebildning hos de ifrågavarande Uro- 

 spora-arterna anser jag mig böra meddela, att under det jag 

 tydligt på i sprit och derefter i gelatin -glycerin prepareradt 

 material af U. incrassafa sett en uppdelning af de under ut- 

 veckling varande gonidiogoniernas innehall öfverensstämmande 

 med den, som Kolderup-Rosenvinge iakttagit hos U. Worm- 

 sldolclii (Grönlands Havalger s. 921), och som skarpast fram- 

 träder deri, att det unga gonidiogoniets innehåll, från ytan 

 sedt, synes uppdeladt i vackert mest sexkantiga delar; — jag 

 icke hvarken sjelf funnit något dylikt hos U. penicilliformis, — 

 som jag dock haft tillfälle att undersöka, då den varit stadd 

 i rik zoogonidiebildning — , ej heller sett angifvet, att en 

 sådan iakttagelse gjorts af någon annan. Areschoug nämner 



